КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 355/102/20	
Провадження № 33/824/1287/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Коваленко К.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
23 квітня 2020 року                                                                               місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. 
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 15 січня 2020 року о 18 годин 25 хвилин на 62 км. М-03 автодороги Київ - Харків, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21043» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «Одисей 81442» державний номерний знак НОМЕР_2 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та здійснив зіткнення з транспортним засобом «MAZDA СХ-5» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «ВАЗ 21043» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «Одисей 81442» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортний засіб «MAZDA СХ-5» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваної постанови судом неповно з`ясовано обставини справи, у зв`язку з чим висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова суду - вимогам чинного законодавства.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що схема ДТП та протокол не містять достатньої інформації для встановлення саме його вини.
Також посилається на те, що письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки, вказані особи у судовому засіданні не допитувались та не попереджалися про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено його право на ефективний захист, оскільки суд не відклав судове засідання на іншу дату, з метою надання ОСОБА_1 часу для підготовки клопотання про призначення експертизи.
ОСОБА_1 наголошує на тому, що в оскаржуваній постанові відсутні доводи, на підставі яких суд обрав адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Крім того, на його думку, судом не враховано вимоги статті 33 КУпАП та накладено на нього занадто суворе адміністративне стягнення. 
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи, на думку апелянта, виключають можливість його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 
 
В суді апеляційної інстанції судові засідання, за клопотаннями ОСОБА_1 неодноразово відкладалися. В судове засідання, призначене на 23 квітня 2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення чи про поважність причин неявки від нього не надходило, що не перешкоджає суду апеляційної інстанції розглянути апеляційну скаргу за його відсутності. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
 
За приписами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.
На думку апеляційного суду, розглядаючи справу стосовно  ОСОБА_1 , суд у відповідності до положень ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини справи та дійшов вірного висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що схема ДТП та протокол не містять достатньої інформації для встановлення саме його вини.
Апеляційний суд вважає зазначені доводи необґрунтованими, оскільки, як схема місця ДТП, так і протокол про адміністративне правопорушення підписані учасниками ДТП без зауважень і, фактично, ними не оспорювались.
Як зазначено в постанові, в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 15 січня 2020 року він керував автомобілем «ВАЗ 21043» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «Одисей 81442» державний номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі Київ - Харків в сторону м. Харків, попереду нього їхав автомобіль з причепом, та так як він не мав можливості його обігнати, то знизив швидкість до 40 км./год. Після чого він відчув удар в задню частину автомобіля від чого його автомобіль розвернуло на дорозі.
Потерпілий ОСОБА_2 в суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з причепом дійсно рухався в правій смузі, а потім, раптом почав різкий маневр щоб здійснити розворот. ОСОБА_2 почав різко гальмувати, однак уникнути зіткнення з причепом не вдалося.
Відповідно до схеми місця ДТП, підписаної обома учасниками пригоди без зауважень, зіткнення автомобіля «ВАЗ 21043» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «Одисей 81442» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «MAZDA СХ-5» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 сталося на 62 км. М-03 автодороги Київ - Харків, під час перестроювання автомобіля «ВАЗ 21043» з причепом «Одисей 81442» з правої смуги руху в ліву смугу руху, де прямо по своїй смузі рухався автомобіль «MAZDA СХ-5». Це також підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками з місця події, де зокрема зафіксовано розміщення на проїзній частині дороги транспортних засобів. Відповідно до цих фотознімків та описання в схемі місця ДТП, автомобіль «ВАЗ 21043» з причепом «Одисей 81442» має пошкодження кришки багажника, заднього бамперу, правого заднього ліхтаря, передньої правої фари, капота та бампера, причіп має механічні пошкодження по всій площі, а у автомобіля «MAZDA СХ-5» пошкоджено передній бампер, капот, ліву та праву фари, ліве переднє колесо, оперативну решітку та праве і ліве передні крила. 
З огляду на характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а також місце їх зіткнення, судом вірно зроблено висновок, що причиною ДТП стала неуважність водія ОСОБА_1 під час перестроювання та ненадання дороги автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись, тобто невиконання водієм ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України.
 
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 також зазначає про те, що письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки, вказані особи у судовому засіданні не допитувались та не попереджалися про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень.
Суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги посилання апелянта на те, що судом, під час розгляду справи свідки не попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення, не містить вимоги щодо попередження свідків про кримінальну відповідальність, а їх письмові пояснення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону, оскільки постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.
Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони не можуть служити підставами для скасування постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року та закриття провадження у справі з наведених у ній підстав, оскільки вони не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції за наслідками розгляду справи прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, відтак підстав для його скасування за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не має. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                            Ю.Р.Трясун