Справа № 344/3967/20 
Провадження № 33/4808/242/20 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ільківа О.М., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Микитюка Р.В. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 травня 2020 року, якою провадження по справі відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
                                                       в с т а н о в и в :
Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 травня 2020 року встановлено недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 в тому, що він  12.03.2020 о 17 год 10 хв в м. Івано-Франківську по вул. Миколайчука, 2., керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , не переконався в тому, що водій транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 увімкнув лівий покажчик повороту та здійснював поворот ліворуч, розпочав його обгін, в результаті чого допустив із ним зіткнення, що призвело до ДТП, внаслідок чого т.з. завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, п.14.2.б Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом справа розглянута без його участі, про існування постанови суду довідався випадково з Інтернет-сайту. Постанову суду вважає незаконною та необ`єктивною, без дослідження всіх обставин справи.
Зазначає, що він рухався в крайній лівій смузі руху, яку зайняв завчасно з метою здійснення заїзду на стоянку ТЦ «Арсен» по вул. Миколайчука. Швидкість руху його транспортного засобу була невеликою. Завчасно показав лівий показчик повороту, надав дорогу зустрічним транспортним засобам і пішоходам. В момент здійснення повороту ліворуч, водій транспортного засобу марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , на високій швидкості здійснив різкий обгін його транспортного засобу по зустрічній смузі дороги вулиці Миколайчука в м. Івано-Франківську, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку та ближче ніж 50 метрів до пішохідного переходу. Він відразу зупинив свій транспортний засіб, а водій автомобіля «ВАЗ 2106» проїхав ще декілька метрів і зупинився вже за пішохідним переходом.
Таким чином, водій ОСОБА_1 здійснив обгін з порушенням ПДР України.
Вказує на те, що водій ОСОБА_1 у відповідності до ПДР не мав права на даній ділянці дороги здійснювати обгін іншого транспортного засобу.
Зазначає, що ОСОБА_1 в початкових пояснення від 12.03.2020 року з приводу обставин ДТП повідомляв, що водій ОСОБА_2 рухався в крайній правій полосі, після чого увімкнув лівий покажчик повороту, та не переконався в безпечності здійснення повороту, допустив зіткнення транспортних засобів. Згодом ОСОБА_1 стверджував, що він не включив лівий покажчик повороту перед початком маневру. 
Таким чином, свідчення ОСОБА_1 є не послідовними, не правдивими, не логічними, маючи на меті уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Крім того, звертає увагу на те, зі схеми ДТП, яка підписана двома учасниками ДТП, вбачається, що в момент ДТП транспортний засіб «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , вже фактично знаходився на зустрічній смузі руху для заїзду на стоянку ТЦ «Арсен». При цьому, розташування його автомобіля в момент зіткнення в більшій мірі вказує на те, що автомобіль знаходився паралельно проїжджій частині дороги, що безумовно свідчить про те, що поворот ним здійснювався з крайньої лівої смуги. В протилежному напрямку, його автомобіль знаходився б перпендикулярно до проїжджої частини дороги, якби він здійснював поворот не з крайньої лівої смуги руху, а з крайньої правої смуги руху.
Вказує на те, що суд не надав належної оцінки відеодоказам з камер спостереження, на яке було зафіксовано дану ДТП. Посилання суду на те, що «водій автомобіля марки «Toyota RAV 4» рухався в крайній правій смузі руху, не включивши покажчик лівого повороту, з крайньої правої частини дороги почав перестроюватися та повертати ліворуч до паркінгу  магазину «Арсен», є помилковими.
Звертає увагу на те, що на відеозапису, який долучено до матеріалів справи, чітко видно обставини ДТП.  Вказує, що зі змісту вказаного відеозапису спостерігається ТЦ «Арсен» та в`їзд на його стоянку з вулиці Миколайчука в місті Івано-Франківську. На початку вказаного відеозапису чітко простежуються два транспортні засоби темного кольору, які рухаються паралельно по двох смугах для руху в одному напрямку (зі сторони ТЦ «Епіцентр»), в зустрічному напрямку до руху транспортного засобу марки «Тоуота RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу марки «ВАЗ 2106», д.н.з, НОМЕР_1 . Дані транспортні засоби зупинилися перед пішохідним переходом, надавши пішоходу із дитиною в колясці можливість переходу дороги по зебрі, після чого вказані транспортні засоби одночасно вирушили в зустрічному напрямку до руху транспортного засобу марки «Тоуота RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 . Дані транспортні засоби рухалися паралельно один до другого, зайнявши дві смуги зустрічного руху. В момент, коли дані транспортні засоби починають зникати із відео фрагменту (виїжджають за зону відео зйомки), видно, як транспортний засіб марки «Тоуота RA V 4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 рухається їм на зустріч по крайній лівій смузі для руху. В момент, коли на відео фрагменті появляється транспортний засіб під його керуванням, з прилеглої території на проїжджу частину дороги виїжджає транспортний засіб марки «Опель Вектра», білого кольору, який фактично перекриває крайню праву смугу для руху. Вказаний транспортний засіб надає перевагу в русі транспортному засобу марки «Тоуота RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухається в крайній лівій смузі для руху. Та обставина, що транспортний засіб марки «Ореl Vectra А», білого кольору здійснив перешкоду для руху по крайній правій смузі, фактично виключає версію щодо того, що водій транспортного засобу марки «Тоуота RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , міг рухатися в крайній правій смузі руху перед початком виконання маневру повороту ліворуч.
Апелянт зазначає, що відеозапис не є надто якісним і робота світлових приладів жодних машин на відео не відображається. Здійснюється відеофіксація тільки правої сторони учасників ДТП. Висновок суду щодо того, що згідно відеозапису не видно, як водій ОСОБА_2 включив лівий покажчик повороту, є необґрунтованим.
Про обставини ДТП своїми свідченнями може підтвердити свідок-очевидець подій (пасажир транспортного засобу) - ОСОБА_3 .
Так, судом першої інстанції не було допитано всіх учасників ДТП, та не досліджено всі обставини справи. 
На думку апелянта, в дорожній обстановці, яка склалася, в діях водія транспортного засобу марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 наявні ознаки порушення ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 .
Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На апеляційну скарну потерпілого ОСОБА_2 подав заперечення, в яких зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а її доводи є необгрунтованими.
На його думку, саме дії водія автомобіля «Тоуота RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 перебували в причинно ¬наслідковому зв`язку щодо виникненням даної ДТП, оскільки даний автомобіль знаходився практично в крайній правій смузі руху.
Наголошує, що відповідно до ПДР України, перед поворотом ліворуч водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. 
Крім того, зазначає, що водій автомобіля «Тоуота RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 не подавав сигнал покажчиками повороту завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху).
Також,  зазначає, що подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.
Дані обставини не були зафіксовані працівниками поліції в протоколі.
Вважає, що вказана автопригода сталася тільки із вини водія ОСОБА_4 , оскільки він рухався попереду в крайній праві смузі руху, і буквально із неї, не включаючи лівого показника повороту, почав перестроюватись та повертати ліворуч до паркінгу магазину АРСЕН, що чітко видно із даних розташувань його автомобіля на план схемі ДТП та відео.
Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі є такими, що не відповідають поданим доказам у справі і спрямовані на те, щоб ввести суд в оману.
Зазначає, що на схемі місця ДТП  чітко зазначено, що відстань автомобіля «Тоуота RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 до краю проїжджої частини з правої сторони дороги становить 6,6 метра, а не 6,8 метра, як вказує апелянт. Однак, задня частина автомобіля «Тоуота RAV4», розташована 5, 7 метра від крайньої правої частини дороги.
Звертає увагу на те, що згідно складеної схеми місця ДТП, автомобіль «ВАЗ 2106» якраз являється умовною лінією роздільної смуги, яка розділяє напрямки в обидві сторони, де чітко видно, що автомобіль «Тоуота RAV4» д.н.з, НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди знаходиться прямо напроти до заїзду в ТЦ «Арсен», а відстань згідно Схеми місця ДТП до самої роздільної смуги тільки передньої частини автомобіля «Тоуота RAV4» становить ще 2.7 метри, що дає змогу навіть у такому випадку проїхати по крайні лівій смузі іншому автомобілю. 
На думку ОСОБА_1 , саме ці обставини спростовують усі доводи апелянта, що його автомобіль чітко робив поворот із крайньої лівої смуги на стоянку до ТЦ «Арсен».
ОСОБА_1 зазначає, що в режимі сповільненого відеовідтворення чітко видно на 17:03:15 секунді, що саме автомобіль «Тоуота RAV4» д.н.з, НОМЕР_2 , їде в правій стороні і створює цим самим перешкоду для виїзду авто марки «Опель Вектра», а саме головне, що Схема місця ДТП вказує на чітке розташування автомобіля «Тоуота RAV4», д.н.з НОМЕР_2 , після настання ДТП, фактично між полосами, де сама відстань передньої частини авто «Тоуота RAV4» до роздільної смуги п.1.14.1 ПДР України, передбаченого об`єктом автомобіля «ВАЗ 2106» становить 2, 7 метри.
Свідок-очевидець події (пасажир його транспортного засобу) - ОСОБА_3 , на свідчення якої бажає зіслатися апелянт, може бути заінтересований у правильному вирішенні вказаної справи, оскільки являється близьким в родинному відношенні до апелянта.
Звертає увагу на те, що в схемі ДТП помилково зазначено про пошкодження в його автомобіля: ліва передня дверка, ліва задня дверка та ліве заднє крило. Із доданих ним фотографій видно, що в автомобілі «ВАЗ- 2106» було пошкодження: права передня дверка, права задня дверка та праве заднє крило.
Швидкість руху його автомобіля не перевищувала 50 км/год, проте був змушений перелаштуватись із крайньої правої смуги вліво, оскільки попереду в правій смузі - проїжджій частині дороги (якої не було розділено, а ближче до крайньої правої частини дороги) побачив, що рухається інший автомобіль «Тоуота RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , як пізніше з`ясувалось під керуванням ОСОБА_4 , та який уже перед самим поворотом в порушення усіх Правил дорожнього руху України без включення показника повороту з крайньої правої частини дороги починає повертати ліворуч.
Він почав застосовувати екстрене гальмування, проте згідно технічних характеристик його автомобіля «ВАЗ 2106» тормозний шлях при швидкості 80 км/год становить приблизно 38 метрів, таким чином при швидкості руху в 50км/год його автомобіля, тормозний шлях становив приблизно 20 метрів, аналогічно зазначено в Схемі місця ДТП. Він почав гальмувати ще до зіткнення транспортного засобу із іншим, що не відображено в даній схемі.
З огляду на вищенаведені факти, згідно Схеми місця ДТП, яка є обов`язковою складовою протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у ній відсутня вказівка на координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, а також сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів. 
Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:
- потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Микитюк Р.В., просили скасувати постанову суду першої інстанції, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки саме ОСОБА_1 винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди;
- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ільків О.М., просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду без змін.;
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Микитюка Р.В., доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ільківа О.М., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції закрив провадження у справі  за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та вказує на те, що суд першої інстанції незаконно розглянув справу за його відсутності, чим було порушено його право на участь у судовому засіданні. 
Так, відповідно до ст..269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право  на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, суд в порушення вимог ст.ст.269, 277-2 КУпАП не повідомивши належним чином потерпілого ОСОБА_5 про розгляд справи у встановленому законом порядку допустив істотне порушення прав потерпілого на захист своїх інтересів у суді. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були істотно порушенні вимоги  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо повідомлення потерпілого про розгляд справи в суді першої інстанції. 

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.
При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №196907 від 12.03.2020 року (а.с.1), ОСОБА_1 12.03.2020 о 17 год 10 хв в м. Івано-Франківську по вул. Миколайчука, 2, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , не переконався в тому, що водій транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який увімкнув лівий покажчик повороту та здійснював поворот ліворуч, розпочав його обгін, в результаті чого допустив із ним зіткнення, що призвело до ДТП, внаслідок чого транспортним засобам завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, п.14.2.б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою – інспектором взводу №2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Сивків О.П. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015  № 1395.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.
ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки у відповідності до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в суді м. Івано-Франківська, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та вручено копію вказаного протоколу. 
У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з  чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод,  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру». 
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що надані обвинуваченому дані, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
В рішенні  у справі "Абрамян проти Росії" Європейський  Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що керуючи транспортним засобом, не переконався в тому, що водій транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , увімкнув лівий покажчик повороту та здійснював поворот ліворуч, розпочав його обгін, в результаті чого допустив із ним зіткнення, що призвело до ДТП, внаслідок чого транспортним засобам завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, п.14.2.б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, зміст обвинувачення  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення фактично полягає в тому, що він, керуючи автомобілем, розпочав обгін іншого транспортного засобу, не переконавшись що водій цього транспортного засобу увімкнув лівий показник повороту та здійснює поворот ліворуч, що призвело до зіткнення транспортних засобів. 
За таких обставин в судовому засіданні апеляційної інстанції необхідно встановити, чи дійсно ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , здійснював обгін транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та розпочав його виконувати, коли останній вже увімкнув  лівий показник повороту. 
Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що при розгляді вказаною справи суд повинен встановити чи доведена вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення і не встановлює винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Разом з тим, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Допитаний в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 , повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснив, що, він їхав разом із своєю дружиною на автомобілі «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Миколайчука в м. Івано-Франківську, спочатку в крайній правій смузі руху, а потім включивши показник повороту, перестроївся в крайню ліву смугу та готувався здійснити поворот ліворуч. Вказує, що поворот ліворуч він включив завчасно за 50 метрів до повороту на парковку до ТЦ «Арсен». Однак, коли він розпочав виконувати поворот ліворуч, то  з його транспортним засобом зіткнувся автомобіль «ВАЗ 2106», який здійснював обгін на великий швидкості. Вказує, що він відразу зупинив транспортний засіб марки «Toyota RAV 4», а автомобіль марки «ВАЗ 2106», проїхав ще декілька метрів та зупинився. 
Вважає, що зіткнення транспортних засобів відбулось у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на технічно несправному автомобілі, з перевищенням дозволеної швидкості руху,  розпочав обгін у забороненому місці, незважаючи на те, що на транспортному засобі, який рухався попереду, був увімкнений  показник лівого повороту. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, та пояснив, що він дійсно 12 березня 2020 року приблизно о 17 год. 10 хв. рухався автомобілем «ВАЗ 2106» в м. Івано-Франківську по вул. Миколайчука по крайній лівій смузі, коли здійснюючи випередження транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в крайній правій смузі, побачив  як останній несподівано в останній момент включив показник лівого повороту та став здійснювати поворот ліворуч. З метою уникнення зіткнення транспортних засобів він застосував екстрене гальмування та змістився вліво на зустрічну смугу руху. Однак, повністю уникнути зіткнення транспортних засобів він не зміг, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказує, що він не здійснював обгін транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та вважає, що саме водій транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Ільків О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , стверджував, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в крайній  правій смузі, включив світловий сигнал повороту перед самим виконанням маневру повороту ліворуч, в той час як водій ОСОБА_1 здійснював випередження. Вважає, що саме дії ОСОБА_2 , який не переконався в безпечності виконання маневру повороту ліворуч, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.
Таким чином, зі змісту пояснень ОСОБА_1 та його захисника Ільківа О.М. в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що вони вважають, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у долученій до протоколу про адміністративне правопорушення схемі ДТП від 12.03.2020 року  складеній о 17 год. 10 хв. (а.с.2) зафіксоване розташування транспортних засобів «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , та «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та зазначені механічні пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 , фактично не заперечують щодо правильності даних, які зафіксовано в схемі до протоколу огляду місця події та погоджуються з розмірами зазначених відстаней, які були встановлені під час складання схеми працівником поліції та дозволяють встановити розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди. 
В той же час зі змісту пояснень потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні  апеляційної інстанції вбачається, що він вважає некоректним позначення на схемі  розташування транспортних засобів, оскільки воно не відповідає зазначеним відстаням.  

Зі схеми місця ДТП вбачається, що ширина дороги з двостороннім рухом становить 15.1 метрів, з чого можна зробити висновок, що ширина дороги в одному напрямку становить 7 метрів 55 см. Отже, на дорозі з двостороннім рухом, ширина руху в одному напрямку становить 7 м 55 см., що дає підстави вважати, що дана ділянки дороги  має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку.
Із даних, зафіксованих на план схемі ДТП  розташування транспортних засобів після ДТП видно, що заднє праве колесо автомобіля «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 ,, яким керував ОСОБА_2 , знаходиться на відстані 5,7 м від  бордюру, а праве переднє - колесо на відстані 6,6 м., що у відповідності до ширини дороги 7.55 м. в одному напрямку вказує на те, що даний автомобіль здійснював рух по крайній лівій смузі руху та ближче до лівого краю проїзної частини зустрічної смуги руху. Відстань лівого переднього колеса автомобіля «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , становить 6,8 м від лівого краю дороги, з чого слід зробити висновок, що лівим переднім колесом автомобіля ОСОБА_2 виїхав вже на смугу зустрічного руху для здійснення маневру повороту до ТЦ «Арсен» і зіткнення транспортних засобів відбулось на зустрічній смузі руху. 
Розташування лівого переднього колеса автомобіля «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 становить 1.7 м від лівої сторони дороги, а розташування лівого заднього колеса від лівого краю дороги – 2 м., що у співвідношенні ширини дороги 15.1 метри та 7.55 ширини дороги руху в одному напрямку, свідчить про те, що автомобіль «ВАЗ 2106» знаходився на смузі зустрічного руху.

До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого в автомобілі «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ДТП ОСОБА_2 пошкоджено передній бампер, ліве переднє крило та ліве переднє колесо; в автомобілі «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , пошкоджено ліва передня дверка, ліва задня дверка та ліве заднє крило. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з камери відеонагляду з будинку.
Апеляційним судом було встановлено, що вищевказані відеозаписи дійсно стосуються обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.03.2020 року за участю ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак – НОМЕР_1 та за участю потерпілого ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 . 
Перегляд вищевказаних відеозаписів дозволяє об`єктивно встановити послідовність подій та дії кожного із учасників дорожнього руху, умови дорожньої обстановки і стан дорожнього покриття, механізм дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки, місце зіткнення транспортних засобів та інші обставини, які мають істотне значення для правильного розгляду справи.  
У відповідності до п. 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності – самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Дані відеозапису також свідчать про те, що на вказаній ділянці дороги дорожня розмітка відсутня. 
Разом з тим, данні відеозапису дозволяють встановити, що до зіткнення транспортних засобів та виконання транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , , яким керував ОСОБА_2 повороту ліворуч, останній рухався в безпосередній близькості до середини проїзної частини смуг руху в одному напрямку.
Вказаний відеозапис також свідчить про те, що транспортний засіб марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2   з моменту його появи на відеозапису, дійсно поступово зміщувався вліво, однак таке зміщування не було істотним,  не створювало  небезпеки іншим учасникам і не давало можливості дійти до висновку про намір водія вчинити поворот ліворуч. 
Дані відеозапису свідчать про те, що на момент коли водій автомобіля марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , , яким керував ОСОБА_2 , змінив напрямок руху і розпочав маневр повороту до ТЦ «Арсен», автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вже виконував обгін та знаходився на зустрічній смузі руху.
Вказаний відеозапис дозволяє встановити, що швидкість руху транспортного засобу «ВАЗ 2106», державний номерний знак – НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 була значно більшою ніж швидкість транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Вищевказаним відеозаписом з камер спостереження зафіксовано, як водій автомобіля «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 рухається  ближче до уявної суцільної роздільної смуги на дорозі із двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, зменшує швидкість автомобіля та намагається виконати поворот ліворуч,  коли автомобіль ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який на цей момент здійснював обгін, намагаючись уникнути зіткнення транспортних засобів, почитає зміщуватись вліво та гальмувати, однак не може уникнути зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», під керуванням ОСОБА_2 , та зачіпає його передню ліву частину своєю правою передньою частиною і зупиняється через декілька метрів на зустрічній смузі руху біля бордюру.  
Апеляційний суд вважає, що вищевказаний відеозапис дозволяє встановити, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , здійснював саме обгін транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , а не випередження вищевказаного транспортного засобу, оскільки рухався з виїздом на зустрічну смугу руху зі швидкістю значно більшою за швидкість транспортного засобу марки «Toyota RAV 4».
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.1.10 ПДР України, обгін, це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху
Разом з тим, враховуючи, що відповідно до вищевказаного відео, транспортний засіб марки «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 з`являється вже рухаючись своєю лівою частиною по  зустрічній смузі руху, то встановити розташування транспортних засобів на момент початку виконання водієм ОСОБА_1 обгону не уявляється можливим. 
Зі змісту апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 та його пояснень у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він вважає, що вищевказаний відеозапис не надає можливість встановити факт увімкнення ним світлового сигналу лівого повороту. 
Разом з тим, в своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 стверджує, що поворот ліворуч він включив завчасно за 50 метрів до повороту на парковку до ТЦ «Арсен» і водій ОСОБА_1   мав можливість перед початком обгону переконатись в цьому. 
В той же час, водій ОСОБА_1 стверджував у судовому засіданні апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», н.з. НОМЕР_3 включив показник лівого повороту безпосередньо перед виконанням повороту ліворуч, що повністю суперечить показанням потерпілого. 
З пояснень ОСОБА_1 , наданих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), вбачається, що 12.03.2020 року біля 17 год. 15 хв. він рухався по вул. Стуса у крайній лівій полосі. В крайній правій полосі дороги рухався транспортний засіб «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Даний водій здійснив поворот ліворуч і допустив зіткнення з його автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_2 вину не визнавав, стверджуючи, що рухався в лівій полосі. Однак, даний водій рухався в  крайній правій полосі руху дороги, після чого увімкнув лівий покажчик повороту, не переконавшись у безпеці здійснення маневру та допустив зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Автомобіль ВАЗ 2106 отримав загнуті дві пасажирські дверки.
У письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_2 (а.с.4 ) стверджує, що він виїжджав з перехрестя вулиць Стуса та Миколайчука до ТЦ «Арсен», здійснив поворот на вул. Миколайчука, перестроївшись в ліву смугу руху, включивши світловий сигнал покажчик повороту. Швидкість автомобіля становила 20 км за год. При повороті на парковку ТЦ «Арсен», в його автомобіль в`їхав автомобіль «ВАЗ 2106», незважаючи на заборону обгону в даному місці та нехтуючи його діям, почав здійснювати обгін автомобіля під його керуванням, внаслідок чого  відбулась ДТП.
Таким чином показання письмові показання потерпілого ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, повністю відповідають показанням, які вони надали у судовому засіданні апеляційної інстанції. 
Сукупність досліджених судом доказів не дозволяє усунути вищевказане протиріччя між показаннями потерпілого ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і встановити, що останній дійсно мав можливість виконати вимоги п.14.2б) Правил дорожнього руху України та перед початком обгону переконатися, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі руху, подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в межах провадження матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, апеляційний суд не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення, яке висунуте відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 196907 від 13 березня 2020 року та позбавлений можливості встановити порушення ним Правил дорожнього руху, які не зазначені у протоколі про адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.14.2б) Правил дорожнього руху України водій перед початком обгону повинен переконатися, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі руху, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Микитюка Р.В. вбачається, що  ОСОБА_1 порушив не тільки вимоги п.п. 2.3.б, 14.2.б ПДР України, а і п.12.4., п. 14.6 в,е ) ПДР України. 
Так, відповідно до п.12.4. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до п. 14.6 в,е ) ПДР України обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункт та на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку.
Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №196907 від 12.03.2020 року ОСОБА_1 звинувачується тільки у порушенні вимог п.п. 2.3.б, 14.2.б ПДР України, а тому доводи потерпілого та його представника про порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності інших вимог ПДР України, виходять за межі пред`явленого обвинувачення і можуть бути перевірені тільки в порядку цивільного судочинства при вирішанні  питання про відшкодування завданою шкоди. 
Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши сукупність наявних у справі доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про недоведеність обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Приймаючи до уваги, що особливості діючого КУпАП апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження по справі на  підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку наявності спору щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, питання про винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні може бути вирішано в порядку цивільного судочинства. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд , -
                                                       п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти по справі нову постанову.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення по ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
Апеляційного суду                                                                                          О.П. Васильєв