ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року 
м. Київ
Справа №  902/186/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.,
та представників:
позивача: Чоловського О.М.,
відповідача: не з`явились,
третіх осіб: не з`явились, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Зоря"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2019
та рішення Господарського суду Вінницької області 26.06.2019
у справі № 902/186/18
за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Зоря"
до Барської районної державної адміністрації
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Каришківська сільська рада Барського району; Копайгородська селищна рада Барського району; ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватна агрофірма "Вікторія"
про визнання незаконним та скасування розпорядження Барської районної державної адміністрації "Про надання земель не витребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на умовах оренди приватній агрофірмі "Вікторія"" від 18.01.2018 № 12, 

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська Зоря" звернулось до господарського суду з позовом про визнання незаконним і скасування розпорядження Барської районної державної адміністрації від 18.01.2018 № 12 "Про надання земель невитребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на умовах оренди Приватній агрофірмі "Вікторія"".
Під час неодноразового розгляду заявлених у даній справі позовних вимог судами попередніх інстанцій встановлено,  що оспореним позивачем розпордяженням районної державної адміністрації від 18.01.2018 приватній агрофірмі "Вікторія" надано на умовах оренди земелі невитребуваних земельних часток (паїв) (40 паїв, розташованих на території Каришківської сільської ради загальною площею 73,9219 га ріллі та земельні ділянки з розташованих на території Копайгородської селищної ради земель невитребуваних земельних часток - 20 паїв загальною площею 58,52 га згідно з додатками №№ 1, 2). Відповідно до п. 2 вказаного розпорядження встановлено річну оренду плату за користування земельними ділянками в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки розпайованих земель. Пунктом 3 розпорядження дано вказівку приватній агрофірмі " Вікторія " розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та погодити і затвердити її у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до п.п. 4.1 розпорядження - орендарю-приватній агрофірмі "Вікторія" визначено оформити договір оренди з Барською районною державною адміністрацією. Пунктом 5 розпорядження Барської районної державної адміністрації від 18.01.2018 № 12 передбачено, що у разі оформлення спадкоємцями спадщини на земельні частки, укладений договір оренди на невитребувані земельні частки підлягає перегляду згідно чинного законодавства.
Звертаючись до суду з цим позовом, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська Зоря" стверджувало, що місцева державна адміністрація не мала повноважень передавати в оренду землі невитребуваних часток (паїв), розташованих на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, якими користується позивач на підставі договору на управління спадковим майном (земельні ділянки) від 08.09.2017, оскільки зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення є непереоформленою спадщиною.
Так, судами з`ясовано, що 08.09.2017 Каришківська сільська рада за клопотанням СТОВ "Подільська Зоря", керуючись пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтями 1283, 1285 Цивільного кодексу України, статтями 79, 791 Земельного кодексу України, статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", із метою забезпечення збереження спадкового майна до оформлення права на спадщину спадкоємцями прийняла рішення "Про взяття під охорону спадкового майна та передачу його в управління".
Згідно з цим рішенням земельні ділянки, що належать до складу спадкового майна померлих громадян, до часу оформлення права власності взято під охорону Каришківською сільською радою згідно з актом опису (додаток № 1 до рішення); Каришківську сільську раду визначено установником управління земельних ділянок, які належать до складу спадкового майна та взяті під охорону згідно з додатком № 1 до зазначеного рішення.
Управителем зазначених у пункті 2 рішення земельних ділянок, які належать до складу спадкового майна, Рада визначила СТОВ "Подільська Зоря" та зобов`язала товариство здійснювати управління земельними ділянками, які належать до складу спадкового майна, в інтересах спадкоємців.
Відповідно до пунктів 4, 5 рішення від 08.09.2017 Каришківського сільського голову Гончара О. В. уповноважено від імені очолюваної ним ради укласти зі СТОВ "Подільська Зоря" договір на управління спадщиною щодо земельних ділянок, які належать до складу спадкового майна згідно з додатком № 1 та одночасно з укладанням договору на управління спадковим майном укласти зі СТОВ "Подільська Зоря" угоду про встановлення плати за користування земельними ділянками, які належать до складу спадкового майна, визначивши її в розмірі не менше 2 000 грн за 1 га землі на рік.
Згідно з пунктом 6 рішення управителя спадковим майном зобов`язано вносити плату за тимчасове користування земельними ділянками, які належать до складу спадкового майна, до бюджету Каришківської сільської ради. У разі прийняття спадщини спадкоємцями померлого власника земельної ділянки або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою укладається відповідний договір із новим власником, а договір на управління спадщиною потребує уточнення та змін або припинення (пункт 7 рішення). Водночас за змістом пункту 8 рішення від 08.09.2017 Каришківського сільського голову Гончара О. В. уповноважено укласти зі СТОВ "Подільська Зоря" угоду про соціально-економічне та культурне партнерство, за якою підприємство зобов`язується надавати фінансову допомогу Каришківській територіальній громаді з розрахунку 100 грн за один гектар земель, якими користується підприємство на умовах оренди та згідно з договором на управління спадщиною. 
Відповідно до пункту 9 рішення СТОВ "Подільська Зоря" надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості на земельні ділянки згідно  з додатком №  2 до цього рішення.
На виконання вказаного рішення 08.09.2017 між Каришківською сільською радою і СТОВ "Подільська Зоря" з метою утримання (догляду) та збереження спадкового майна, що залишилося після смерті громадян - власників земельних часток (паїв), укладено договір на управління спадковим майном.
Згідно з даним договором позивачу - СТОВ "Подільська Зоря" як управителю Каришівською сільською радою було передано в управління майно - 43 земельних частки (паї) загальною площею 77,0211 га, які залишилися після смерті фізичних осіб, та потребують утримання (догляду, обробітку).
Умовами договору встановлено, що управитель зобов`язаний здійснювати управління майном в інтересах спадкоємців померлих громадян згідно зі списком; в якості винагороди за виконання своїх повноважень за цим договором, управителю на весь період дії цього договору надається право використовувати майно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й отримувати вироблену продукцію та доходи від такої діяльності; цей договір вважається укладеним і набирає чинності зі моменту його підписання сторонами та діє до моменту прийняття спадщини (кожної конкретної земельної ділянки) спадкоємцями померлих громадян в установленому законодавством порядку; у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття, цей договір діє до ухвалення судом рішення про визнання спадщини відумерлою та прийняття відумерлої спадщини до комунальної власності відповідної територіальної громади і державної реєстрації цього права у встановленому законом порядку. 
29.01.2018 між позивачем та Каришківською сільською радою укладено додатковий Договір до Договору на управління спадковим майном від 08.09.2017, згідно з яким СТОВ "Подільська Зоря" використовує на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області 21 частку (паї) загальною площею 37,6296 га, які залишилися після смерті фізичних осіб.
Крім того судами з`ясовано, що позивач уклав та частково зареєстрував договори оренди зі спадкоємцями земельних ділянок (паїв) щодо частини переданих в управління паїв.
Між тим, як встановлено судами, згідно з додатками № 1, № 2 до розпорядження Барської районної державної адміністрації від 18.01.2018 № 12 до списку невитребуваних земельних часток (паїв) по Каришківській сільській раді (рілля, с. Каришків, с. Червоне)" включено 40 земельних часток померлих осіб, в тому числі  земельні ділянки, які були надані позивачу Каришківською сільською радою на підставі Договору на управління спадковим майном (земельні ділянки) від 08.09.2017 та Додаткового договору від 29.01.2018.
Вважаючи, що розпоряджатись земельними частками померлих громадян мав право не відповідач, а відповідна сіліьська рада, позивач звернувся з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог за наслідком встановлення всіх обставин даної справи та врахування норм матеріального права, якими врегульовано спірне питання, суди обох інстанцій дійшли висновку, що повноваження з передачі в оренду земельних часток (паїв), розташованих поза межами населенних пунктів, належали саме Барській районній державній адміністрації, тому визнали протилежні доводи позивача необґрунтованими.
За таких обставин рішенням Господарського суду Вінницької області від 26.06.2019, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2019, в позові відмовлено.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач оскаржив їх у касаційному порядку до Верховного Суду. В обгрунтування вимог про скасування судових рішень та ухвалення нового - про задоволення позову, позивач посилається на помилковість зроблених судами висновків, вважає, що відповідач не мав права розпоряджатись земельними ділянками, які на підставі статті 1285 ЦК України перейшли в управління сільської ради як неоформлена спадщина. 
Переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного та рішення місцевого господарських судів, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.
Відповідно до статті 21 ЦК України акт індивідуальної дії державного органу може бути визнаний недійсним у разі, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси осіб.
Як з`ясовано судами, спірними у даній справі є питання щодо наявності або відсутності у місцевої державної адміністрації повноважень з передачі в оренду земельних часток (паїв), розташованих на території Каришківської сільської ради та Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області, з приводу яких видано розпорядження Барської районної державної адміністрації від 10.01.2018 року №12, а також щодо правового статусу об`єкта оренди.
Судами правильно зазначено, що чинним законодавством по різному врегульовано правовий статус земельної ділянки і земельного паю, права на який набувають у встановленому законом порядку члени колективних сільськогосподарських підприємств.
Так, в розумінні ч. 1 ст. 79 ЗК України земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки і набуття нею статусу об`єкта цивільних прав пов`язується законодавством з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. 
Згідно з ч. 3 ст. 2 ЗК України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі, на земельні частки (паї).
Таким чином, земельна ділянка - це частина земної поверхні, межі якої установлені, а права оформлені у встановленому порядку, натомість земельний пай - це умовна частка землі, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах, і права на яку посвідчуються сертифікатом на право безоплатної приватизації земельної ділянки. 
Згідно із частинами 2, 3 статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України. 
При цьому порядок паювання земель та виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) установлено відповідно Указом Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» і Законом України від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».
При цьому, судами правильно враховано, що земельні ділянки та земельні частки (паї) є різними об`єктами земельних відносин і мають різний правовий режим.
Паювання земель сільськогосподарських підприємств як особливий порядок набуття у приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення є способом приватизації цих ділянок членами таких підприємств, що узгоджується із змістом пункту 8 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Таким чином, члени трудового колективу позивача застосували процедуру паювання до відповідної частини земель. Наслідком реалізації цієї процедури є припинення права державної та комунальної власності на розпайовані землі, що зумовлює припинення й інших правомочностей щодо земельних ділянок державної та комунальної власності. 
Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", на підставі якої видано спірне розпорядження, встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.
Згідно з пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України №122 від 04.02.2004 "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.
Дослідивши зміст додатків до оскаржуваного розпорядження Барської РДА від 10.01.2018  №12 в сукупності з іншими наявними матеріалами справи, суди обох інстанцій достеменно встановили, що воно стосується саме невитребуваних часток (паїв) земель Каришківської сільської та Копайгородської селищної рад на території району, які не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних адміністрацій або рад до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.
Вирішуючи питання про те, який саме орган уповновжений приймати рішення щодо спірних земельних часток, суди обох інстанцій правильно керувались положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Так, пунктом 6 прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.
Враховуючи, що передані спірним розпорядженням земельні частки знаходяться за межами населених пунктів, суди обох інстанцій дійшли висновку про відсутність з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства або перевищення ним наявних повноважень, відтак відмовили в позові у повному обсязі.
Водночас апеляційним судом надано вичерпну відповідь на доводи позивача стосовно обставини укладення в інтересах спадкоємців договору на управління спадковим майном від 08.09.2017 і колегія суддів вважає таку позицію правильною та обґрунтованою.
Так, відповідно до статті 1283 ЦК України в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження його до прийняття спадщини спадкоємцями або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою здійснюється охорона спадкового майна за заявою спадкоємців або за повідомленням підприємств, установ, організацій, громадян, або на підставі рішення суду про оголошення фізичної особи померлою чи за своєю власною ініціативою вживає заходів до охорони спадкового майна.
Охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини, або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою.
Тоді як згідно зі статтею 1285 ЦК України договір на управління спадщиною з іншою особою укладається у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту. 
Апеляційним судом правильно враховано, що до складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно зі статтею 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. 
Таким чином, охорона спадкового майна в порядку статті 1283 ЦК України здійснюється, в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження його до прийняття спадщини спадкоємцями або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Управління ж спадковим майном встановлюється згідно зі статтею 1285 ЦК України у разі, якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані. При цьому сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки набуває статусу управителя у тому разі, якщо відсутні спадкоємці або виконавець заповіту.
Предметом Договору на управління спадковим майном від 08.09.2017 було управління невитребуваними земельними паями фізичних осіб, які померли, не здійснивши оформлення права власності на земельні ділянки. 
Оскільки право на земельний пай за своєю правовою природою є відмінним від права власності на земельну ділянку, правильною є позиція апеляційного суду про існування обґрунтованого сумніву у правомірності укладення договору від 08.09.2017 і набуття позивачем права користування земельними паями померлих фізичних осіб. Таким чином правильним є висновок судів про недоведеність порушення спірним розпордяженням прав позивача.
З огляду на те, що скаржником не спростовано висновків судів попередніх інстанцій та не підтверджено наявності тих обставин, з якими закон пов`язує визнання оскаржуваного розпорядження недійсним, колегія суддів вважає обґрунтованим залишення позовних вимог у даній справі без задоволення.
Наведене в силу вимог ст. 309 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення оскаржуваних судових рішень без змін, а касаційної скарги - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Зоря" залишити без задоволення.
Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 та рішення Господарського суду Вінницької області 26.06.2019 у справі №  902/186/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя	Могил С.К.   	
Судді:	Волковицька Н.О.	
 	Случ О.В.