УХВАЛА
 
29 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 462/763/18
провадження № 61-47221св18
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
До позовної заяви подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні на праві власності, як фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 нежитлові приміщення першого поверху №№ 7-9, 7-13, 7-14, загальною площею 29,2 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_1 .
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні заяви.
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2018 року скасовано ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року та прийнято нову про задоволення заяви. 
Накладено арешт на нежитлові приміщення першого поверху будинку АДРЕСА_1 загальною площею 29,2 кв.м, позначені                      № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_2 .
У листопаді 2018 року  ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду, у якій просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров 
 
                                                                                                                      С. Ю. Мартєв   
 
                                                                                                                      В. М. Сімоненко