Ухвала
 
20 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/16206/14-ц
провадження № 61-4811св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
заявник - приватне акціонерне товариство «Компанія Райз»,
заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергій Володимирович, компанія «NIBULON S.A.»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича на постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року в складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст скарги
 
У лютому 2018 року ПАТ «Компанія Райз» звернулася із скаргою на рішення та дії старшого державного ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С. В., стягувач - компанія «NIBULON S.A.», боржник - ПАТ «Компанія «Райз».
 
Скарга мотивована тим, що 22 січня 2018 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55583162, щодо примусового виконання виконавчого листа № 759/16206/14-ц, виданого Святошинським районним судом міста Києва 28 грудня 2017 року.
 
21 січня 2019 року виконавцем складено перерахунок, відповідно до якого розмір відсотків, що підлягають стягненню з ПАТ «Компанія «Райз» на підставі виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва № 759/16206/14-ц від 28 грудня 2017 року, станом на 01 січня 2019 року становить 43 718 423,66 доларів США.
 
21 січня 2019 року виконавцем скаржникові надіслано повідомлення про проведений перерахунок відсотків від 21 січня 2019 року № 55583162/20.1-4/23.
 
ПАТ «Компанія Райз» просило:
 визнати неправомірними дії державного виконавця, що полягають у складанні перерахунку відсотків за виконавчим листом Святошинського районного суду міста Києва № 759/16206/14-ц від 28 грудня 2017 року станом на 01 січня 2019 року від 21 січня 2019 року у виконавчому провадженні № 55583162 та надсиланні повідомлення від 21 січня 2019 року № 55583162/20.1-4/23;
визнати вказаний перерахунок нечинним.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року в складі судді: П`ятничук І. В., скаргу ПАТ «Компанія «Райз» залишено без задоволення.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що складений 21 січня 2019 року виконавцем у виконавчому провадженні № 55583162 перерахунок є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» і правилу нарахування відсотків, визначеному ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року та виконавчим листом Святошинського районного суду міста Києва № 759/16206/14-ц від 28 грудня 2017 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном там кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і) і стягнення з ПАТ «Компанія «Райз» грошових коштів у розмірі, визначеному рішенням апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і), і не суперечить вимогам статей 2, 18, 20 Закону України «Про виконавче провадження» і статті 479 ЦПК України.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Компанія Райз» задоволено. Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року скасовано та постановлено нову ухвалу про задоволення скарги ПАТ «Компанія Райз». Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С. В., що виразились у складенні перерахунку відсотків за виконавчим листом Святошинського районного суду міста Києва № 759/16206/14-ц від 28 грудня 2017 року у виконавчому провадженні № 55583162 та надісланні повідомлення № 55583162/20.1.-4/23 від 21 січня 2019 року. Визнано нечинним перерахунок відсотків за виконавчим листом Святошинського районного суду міста Києва № 759/16206/14-ц від 28 грудня 2017 року у виконавчому провадженні № 55583162.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у цій справі вирішальною є не техніка проведення розрахунку, яка за своєю суттю є досить простою і не потребує спеціальних знань у галузі економіки, а визначення характеру відсоткової ставки (річна, квартальна), встановленої у рішенні апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і) про стягнення заборгованості з ПАТ «Компанія «Райз», згідно з яким рішення арбітражного суду першого рівня змінюється, відповідно до висновків цього рішення. Продавці - ПАТ «Компанія «Райз» повинні сплатити покупцям-відповідачам - «Nibulon S.A.» 17 536 000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06 грудня 2017 року становить 476 354 918,40 грн, як відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4 % з дати невиконання зобов`язань - 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків.
 
Старший державний виконавець ВРВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренко С. В. без звернення до суду, який видав виконавчий документ, за відповідними роз`ясненнями безумовно поклав в основу свого перерахунку відсотків за виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц від 28 грудня 2017 року станом на 01 січня 2019 року, відповідно до якого загальний розмір відсотків на указану дату складає 43 718 423,66 доларів США, розрахунок відсотків, доданий стягувачем до заяви про здійснення розрахунку. При цьому державний виконавець повідомив боржника не про розмір остаточної суми відсотків, які підлягають стягненню з боржника, а лише про сам факт здійснення перерахунку відсотків.
 
Оскільки у рішенні апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA  від 23 травня 2014 року № 4323А(і) про стягнення заборгованості з ПАТ «Компанія «Райз» та виконавчому листі Святошинського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року № 759/16206/14-ц, складні відсотки, що розраховуються поквартально, за ставкою 4 % з дати невиконання зобов`язань - 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків, - це 4 % річних, дії державного виконавця, що виразились у складенні перерахунку складних відсотків за ставкою 4 % щоквартально (фактично - 16 % річних) та у надісланні повідомлення про факт здійснення перерахунку без повідомлення боржника про розмір остаточної суми відсотків, які підлягають стягненню з боржника, є неправомірними.
 
Аргументи учасників справи
 
У березні 2020 року старший державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренко С. В. звернувся із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, в якій просить: передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду; скасувати оскаржену постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що виконавчий лист № 759/16206/14-ц від 28 грудня 2017 року був виданий на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA), тобто на виконання рішення іншого органу, а не судового рішення. Оскарження дій державного виконавця щодо виконання рішень іншого органу згідно з частиною другою 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється до відповідного адміністративного суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 757/53656/17-а та в постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 1840/3710/18.
 
Вказує, що постанова Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року оскаржується мною з підстав порушення судом апеляційної інстанції, серед іншого, правил предметної юрисдикції, передбачених статті 19 ЦПК України. Під час розгляду справи в суді першої інстанції державний виконавець і стягувач  заявляли про непідвідомчість національному суду України спору про розмір складних відсотків, які підлягають стягненню з ПрАТ «Компанія «Райз» на підставі Арбітражного рішення. Також незаконність оскарженої постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2020 року в частині порушенні судом апеляційної Інстанції правил предметної юрисдикції обґрунтовується наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах. За таких обставин, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
У березні 2020 року компанія «NIBULON S.A.» через представника Васильєва А. О. надала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржену постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Відзив мотивований тим, що скарга на рішення та дії старшого державного ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С. В. підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 757/53656/17-а, та постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 200/12082/19-а та від 04 березня 2020 року у справі № 200/12082/19-а.
 
У квітні 2020 року компанія «NIBULON S.A.» через представника Васильєва А. О. надала доповнення до відзиву на касаційну скаргу та письмові пояснення.
 
У доповненні до відзиву на касаційну скаргу та письмових поясненнях компанія «NIBULON S.A.» зазначає, що предметом оскарження у справі є дії державного виконавця, вчинені у зведеному виконавчому провадженні, в якому відбувається примусове виконання виконавчих документів, виданих судами різних юрисдикцій, тому скарга повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
 
У квітні 2020 року ПАТ «Компанія Райз» надала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.
 
Відзив мотивований тим, що скарга підсудна цивільному суду, оскільки виконавчий документ видано судом цивільної юрисдикції. Висновки Верховного Суду зроблені за інших фактичних обставин.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі; у задоволенні заяви старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С. В. про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відмовлено.
 
В ухвалі Верховного Суду від 27 березня 2020 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2020 року клопотання старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С. В. про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року задоволено. Зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК Українисправа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
 
З урахуванням того, що старший державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренко С. В. оскаржує судове рішення з підстав порушення правил юрисдикції, то справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Керуючись статтями 260, 403, 404ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Передати справу № 759/16206/14-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар
 
В. І. Журавель
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук