23.03.20
33/812/86/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року                                         м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.
за участю секретаря Чоботаренко Т.І. 
особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності                  ОСОБА_1 

       розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року, відносно 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

встановив :

Згідно постанови суду,22.09.2019 р. о 10 год. 10 хв., гр. ОСОБА_1 , в с.Чорнобаївка по вул. Херсонська 2а, керував транспортним засобом автомобілем “Опель Вектра” державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (млява мова, тремтіння пальців рук, запах з порожнини рота).Водій пройшов мед. огляд в установленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер » в присутності двох свідків, показник якого 2.08%, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік .

Не погоджуючись з постановою суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з' ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскілки він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а обставини щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння були встановлені з порушенням порядку, який передбачений законом.

Стверджує, що газоаналізатор Drager Alcotest 6810 нормативно не допущений до роботи. Крім того, порушений між калібрувальний інтервал даного алкотестера, передбачений заводом виробником, а тому результати його вимірів не можуть бути прийняті судом.

       Звертає увагу, що пояснення свідків нікчемні з юридичної точки зору, оскільки викладені на спеціальних бланках, містять однотипну інформацію, заповненні однією рукою. 

       Вказує, що працівниками патрульної поліції не додано до матеріалів справи виписку з бази даних правопорушень про повторність вчинення правопорушень. 

       Зауважує, що працівники патрульної поліції не відсторонили його від керування, а просто відпустили. 

       Окремо звертає увагу, що він має першу групу інвалідності, колясочник 13 років, а наявність автомобіля і права керування ним є життєво необхідним для нього. 

       Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він не погоджувався з результатами тестування, про те працівники патрульної поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. 

Заслухавши пояснення учасників на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного. 

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази. 

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 176932 від 22.09.2019 року, водій ОСОБА_1 22.09.2019 р. о 10 год. 10 хв., в с.Чорнобаївка по вул. Херсонська 2а, керував транспортним засобом автомобілем “Опель Вектра” державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (млява мова, тремтіння пальців рук, запах з порожнини рота). Водій пройшов огляд в установленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер » в присутності двох свідків, показник якого 2.08 ‰, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України. З показами приладу водій погодився, про що свідчить його підпис на роздруківки результатів тесту приладу «Драгер». Протокол ОСОБА_1 підписав власноруч, зауважень та пояснень в протоколі не виклав, з протоколом і порушенням погодився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні судом письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, 22.09.2019 року вони були запрошені у якості свідків для проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 . За результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, показання приладу становили 2.08 ‰. 

Крім того, зміст протоколу узгоджується з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів "Драгер"Aram 6810, проведеного у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками – млява мова, тремтіння пальців рук, запах з порожнини рота, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (з підписами вказаних свідків) та з власноручним підписом ОСОБА_1 , яким засвідчено його згоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння. Роздруківкою приладу «Драгер» 6810, ARАМ 3570, тест № 3096, результат якого склав 2.08 ‰. з власноручним підписом ОСОБА_1 яким засвідчено його згоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо доводів апелянта про те що, пояснення свідків не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки викладені на спеціальних бланках, містять однотипну інформацію, заповненні однією рукою, є неспроможними з огляду на наступне. Так, як вбачається з матеріалів провадження пояснення свідків викладені на пустому аркуші паперу в довільній формі, крім того, слід зазначити, що данні свідки були запрошені для проведення огляду на стан сп`яніння та у письмових поясненнях вказаних осіб фактично зафіксована результат огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, що не заперечує і сам апелянт, а тому жодних інших фактів ніж проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння наявні пояснення свідків не містять та не підтверджують.

Посилання апелянта на те, що прилад Драгер 6810 не був калібрований у встановленому законом порядку, а тому покази даного приладу не можуть бути доказом знаходження його в стані алкогольного сп`яніння, не заслуговує на увагу та є безпідставним, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 і становить один рік.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Драгер 6810 № 3570, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, останнє калібрування приладу проводилось 23.11.2018 року, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 22.09.2019 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер 6810, а відтак підстави для визнання його результатів недійсними відсутні.

Доводи апеляційної скарги, про те що працівниками патрульної поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу призвело до порушення його прав є безпідставними, та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат якого склав 2,08 ‰. З результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер ОСОБА_1 погодився, факт вживання алкогольних напоїв не заперечував, в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння їхати відмовився. Працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку результати огляду, а також роз`яснили наслідки складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, який буде скеровано до суду для прийняття рішення про позбавлення особи права керування транспортними засобами. З відеозапису також видно, що у ОСОБА_1 були явні об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що газоаналізатор алкотест «Drager» 6810, відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів, не заслуговує на увагу та є безпідставним, виходячи з наступного.

Так, п. 1 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під номером №43 зазначеного переліку містяться відомості про газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Отже, газоаналізатори Drager Alcotest, внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України з необмеженим строком дії свідоцтва.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6810 проводився за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість, у разі незгоди з використання вказаного приладу, пройти такий огляд в медичному закладі.

Свою незгоду з застосуванням для вимірювання стану алкогольного сп`яніння технічного засобу Drager Alcotest 6810, ОСОБА_1 висловив лише в апеляційній скарзі, в той час як ані під час проведення такого огляду працівниками поліції на місці зупинки, ані після цього, водій не виказував жодним чином. Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтва про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, чим спростовуються доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

       Доводи апеляційної скарги відносно того, що справу розглянуто за його відсутності є неприйнятними, так судом апеляційної інстанції поновлено право апелянта ОСОБА_1 на захист, а тому постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Відсутність в матеріалах справи доказів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не є безумовною підставою для скасування постанови, адже зазначена обставина не вказує на відсутність в діях особи, складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як на те посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі.

       Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

       При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

       Тому підстав для скасування постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду                                                         Куценко О.В.