Головуючий І інстанції: Панченко О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 р. 	Справа № 820/2336/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020, , по справі № 820/2336/18
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області             
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Харківській області; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та проводити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з урахуванням довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Харківській області з перерахованим розміром грошового забезпечення та нарахувати і виплатити різницю недоплаченої пенсії.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 позовні вимоги задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Харківській області.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та проводити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з урахуванням довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Харківській області з перерахованим розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 та нарахувати і виплатити різницю недоплаченої пенсії.
19.02.2020 від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 по справі № 820/2336/18.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 820/2336/18 відмовлено.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою його заяву задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України,  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви позивача, виходив з відсутності підстав для задоволення заяви в порядку ст. 382 КАС України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
Згідно з  ч. 1  ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства, зокрема, є: обов`язковість судового рішення.
Згідно зі ст. ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
За визначенням ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Слід враховувати, що вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Так, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження, що визначено ст.1 Закону України "Про виконавче провадження".
У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямованих на примусове виконання таких рішень.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, що  у першу чергу забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". 
У той же час, судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.01.2016 перерахунок та здійснити виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з урахуванням довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Харківській області з перерахованим розміром грошового забезпечення, нарахувати і виплатити різницю недоплаченої пенсії.
Судом першої інстанції у зазначеній справі виданий виконавчий лист від 26.06.2018.
Так, постановою державного виконавця відділу Примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 30.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56857758, боржнику надано строк - 10 робочих днів для добровільного виконання рішення. 
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.08.2018 на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 по справі № 820/2336/18 відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення від 18.05.2017 № 100/23606, виданої ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Харківській області, за наслідками якого розмір пенсії склав 3023,53 грн.
Також, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, з урахуванням довідки про грошове забезпечення від 21.03.2018 № 100/23606, наданої ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Харківській області, за наслідками якого розмір пенсії склав 3096,11 грн.
Враховуючи результати перерахунку пенсійним органом до уваги взято розрахунок пенсії у розмірі, обчисленому згідно із постановою від 21.02.2018 № 103. 
Повідомлено, що різницю пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 нараховано в квітні поточного року, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачуватиметься у відповідності до законодавства.
У даному випадку колегія суддів зазначає, що фактично боржником вчинені відповідні дії зобов`язального характеру, що були визначені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 по даній справі, які були направлені на виконання судового рішення.
Стосовно виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 в частині здійснення пенсійних виплат, колегія суддів виходить з наступного.
Так, з огляду на невиконання боржником зазначеного рішення постановою державного виконавця від 18.12.2018 на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. 
05.07.2019 державним виконавцем у зв`язку із повторним невиконанням судового рішення накладено штраф на боржника у розмірі 10200 грн. на користь держави. 
Отже, державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 56857758 з примусового виконання виконавчого листа № 820/2336/18 вживаються дії, направлені на його примусове виконання в порядку положень Закону України "Про виконавче провадження".
Слід враховувати, що примусове виконання судових рішень входить до повноважень виконавчої служби, а умисне невиконання судових рішень є кримінальним правопорушенням які розслідуються правоохоронними органами.
За таких обставин колегія суддів вказує, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження".
Враховуючи, що виконавче провадження № 56857758 перебуває на стадії виконання, докази його зупинення чи закінчення станом на дату розгляду даної справи відсутні, колегія суддів доходить висновку, що на даний час зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, є вже недоцільним.
Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для застосування заходів судового контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 820/2336/18  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов