ПОСТАНОВА
Іменем України

22 квітня 2020 року 
Київ
справа №807/626/15
адміністративне провадження №К/9901/28104/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК»
на постанову  Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 (суддя Скраль Т.В.)
та ухвалу  Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016 (Головуючий суддя Кушнерик М.П.,судді: Мікула О.І., Курилець А.Р.)
у справі  № 807/626/15
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК»
до  Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області
про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МІК»  (далі по тексту - позивач, ТОВ «МІК») звернулось до суду з позовом до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (далі - відповідач, Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015  № 4/15-0/22086924.
Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.07.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.07.2015  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що ТОВ «КБ-інвест» помилково виписало податкову накладну на загальну суму ПДВ 26  303,84 грн. Виявивши дану помилку контрагент позивача у встановленому порядку виправив помилково виписану податкову накладну. На підставі виправлень ТОВ «КБ-інвест» ТОВ «МІК» відобразило зміни у декларації за грудень 2015 року. Вказані обставини судами попередніх інстанцій не були прийняті до уваги.
Відповідач письмово проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга 
не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 06.02.2015 по 12.02.2015  посадовими особами відповідача згідно із підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 06.02.2015 № 57 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «МІК» з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за листопад, грудень 2014 року, за результатами якої складено акт від 18.02.2015 № 160/15-0/22086924 та зроблено висновок про порушення позивачем пункту 198.2 статті 198, пункту 11 Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту за листопад 2014 року в сумі 26  303,84 грн та в порушення пункту 200.1, підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України завищено суму бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 26303,84 грн.
На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 05.03.2015  прийнято податкове повідомлення-рішення № 4/15-0/22086924, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість 26  304 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 6  576 грн.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників, відображених у деклараціях за період перевірки, встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 26 303,84 грн.
За результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, встановлено включення ТзОВ «МІК» до складу податкового кредиту податкових накладних незареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІК» платіжним дорученням № 249 від 08.10.2014 перерахувало ТОВ «КБ-інвест» кошти в сумі 157 823,04 грн. в т.ч. ПДВ 26303,84 грн. з призначенням платежу -попередня оплата за матеріали згідно рах.№238 від 08.10.2014.
ТОВ «КБ-інвест» виписало податкову накладну № 93 від 10.10.2014р. на загальну суму 157823,04 грн., в т.ч. ПДВ 26 303,84 грн, яка підлягала реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІК» згідно з пунктом 192.1  ст.192 Податкового кодексу України за звітний період грудень 2014 року проведено коригування податкового кредиту за попередні звітні періоди у зв`язку з отриманням  розрахунків коригування, а саме - податкова  накладна  № 93 від 10.10.2014 ТОВ «КБ-інвест» на загальну суму 157 823,04 грн., в т.ч. ПДВ 26  303,84 грн виключена ТОВ «МІК» з реєстру податкових накладних, натомість включено 3 податкові накладні на цю ж саму суму: №188 від 10.10.2014 на загальну суму 57 419,04грн. в т.ч. ПДВ 9569,84грн., № 93 від 10.10.2014 на загальну суму 50 202,0 грн. в т.ч. ПДВ 8367,0 грн., №189 від 10.10.2014 на загальну суму 50202,0 грн. в т. ч. ПДВ 8367,0 грн.
Таким чином, ТзОВ «КПБ-інвест» поділило податкову накладну № 93 від 10.10.2014 на загальну суму ПДВ 26303,84 грн на три податкові накладні, в кожній з яких сума ПДВ становить менше 10000,0 грн. ( а.с.60-63).
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг ;
дата   отримання   платником   податку   товарів/послуг,   що   підтверджено   податковою накладною.
Згідно пункту 200.1. ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.3. статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно пункту 200.4. статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну (пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 201.6 цієї статті податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація    податкових    накладних    та/або   розрахунків коригування  до  податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних  здійснюється  не  пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних  за  датою  їх  складання.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
У разі   відмови  продавця  товарів/послуг  надати  податкову накладну  або  в  разі  порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має  право  додати  до податкової декларації за звітний податковий період  заяву  із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для  включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що  засвідчують  факт  сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг   або   копії   первинних   документів,   складених відповідно   до   Закону  України  "Про  бухгалтерський  облік  та фінансову  звітність  в Україні", що підтверджують факт отримання  таких товарів/послуг.
Пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.
Зміст наведених податкових норм, які діяли на момент виникнення спірних відносин, дає підстави для висновку, що платник податку може включити до складу податкового кредиту суму ПДВ на підставі податкової накладної, оформленої у відповідності до вимог статті 201 Податкового кодексу України та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Судами попередніх інстанцій встановлено факт відсутності реєстрації ТОВ «КБ-інвест» податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, що свідчить про відсутність у позивача права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту за податковою накладною, що не зареєстрована. 
Відтак, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене,  суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» залишити без задоволення. 
         Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016 у справі № 807/626/15 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	  	  В.П. Юрченко