Номер провадження: 22-ц/813/2122/20 
Номер справи місцевого суду: 522/4681/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря – Віцько А. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» в особі представника 20.03.2018 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за період з червня 2016 року по квітень 2017 року у розмірі 5 951,68 грн. за спожиті житлово-комунальні послуги, 718,18 грн. інфляційного нарахування на суму боргу та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 762,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться в управлінні ОСББ «Победа 2009». Позивач ОСББ «Победа 2009» здійснювало утримання та обслуговування будинку до 30.04.2017 року, коли був підписаний Акт прийняття-передачі об`єкта в управління з управління, за яким багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 НОМЕР_1 /1 було передано в управління «Благополучне». Обов`язком кожного співвласника є своєчасна та у повному розмірі оплата спожитих житлово-комунальних послуг. У період з червня 2016 року по квітень 2017 року відповідач нехтував своїм обов`язком по сплаті належних внесків та платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 5 951,68 грн. Позивач зазначив, що він виконав свої обов`язки по наданню житлово-комунальних послуг перед відповідачем, а останній, фактично користуючись послугами з утримання спільної власності, від їх оплати ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з зазначеним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси 27 вересня 2018 року у задоволені позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009»   відмовлено у повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що представником відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 письмовими доказами, а саме: квитанціями щодо сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги у період з червня 2016 року по квітень 2017 року та довідкою від 31.08.2018 року, наданою ОСББ «Благополучие» щодо відсутності у ОСОБА_1 станом на 01.09.2018 року заборгованості за комунальні платежі у період з 2014 року по теперішній час.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням 01 листопада 2018 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
       
Апеляційну скаргу представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» обґрунтовує тим, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права було долучено письмові докази, що були подані відповідачем з пропуском процесуального строку на їх подання.
Апелянт вказує, що довідка ОСББ «Благополучие» про відсутність заборгованості не є належним та допустимим доказом, оскільки підписана неуповноваженою особою.
Щодо поданих відповідачем квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, апелянт вказує, що оскільки вказані квитанції не було подано у підготовчому судовому засіданні та не долучено до відзиву на позовну заяву, останні не можуть бути прийняті судом. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

06 грудня 2018 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
При цьому посилаючись на те, що всі доводи ОСББ «Победа-2009» є необґрунтованими та неправдивими, на підтвердження зазначеного надає завірені копії квитанції про сплату житлово-комунальних послуг за спірний період та оновлену довідку ОСББ «Благополучие» про відсутність заборгованості за сплати житлово-комунальних послуг..
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М. від 26.11.2018 року провадження у справі за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги було відкрито.
Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано апеляційний суд Одеської області та утворено Одеський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Одеську область, з місцезнаходженням в місті Одесі.
Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
03 січня 2019 року в газеті «Голос України» №1 (7007) опубліковано повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Одеського апеляційного суду.
Матеріали цивільної справи передано до Одеського апеляційного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2019 року визначено Калараш А.А. головуючим суддею у вказаній справі.
Ухвалами Одеського апеляційного суду в особі судді-доповідача судової палати з розгляду цивільних справ Калараш А.А. матеріалали цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року було прийнято до провадження та призначено до розгляду.
07 травня 2019 року Указом Президента № 195/2015 суддю Калараш А.А. призначено на посаду судді Верховного суду у Касаційний цивільний суд, що уможливлює продовження розгляду ним справи, як суддею – доповідачем.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.05.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого –Журавльова О.Г., суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.05.2019 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.
Розпорядженням № 5391 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.11.2019 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду під головуванням Князюка О. В.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.11.2019 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що знаходилося в управлінні ОСББ «Победа 2009». Позивач ОСББ «Победа 2009» здійснювало утримання та обслуговування будинку до 30.04.2017 року, коли був підписаний Акт прийняття-передачі об`єкта в управління з управління, за яким багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 НОМЕР_1 /1 було передано в управління ОСББ «Благополучне».
Підставою позову стало те, що обов`язком кожного співвласника є своєчасна та у повному розмірі оплата спожитих житлово-комунальних послуг, а відповідач період з червня 2016 року по квітень 2017 року нехтував своїм обов`язком по сплаті належних внесків та платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 5 951,68 грн.
В матеріалах справи наявні квитанції щодо сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги у період з червня 2016 року по квітень 2017 року.
Довідками ОСББ «Благополучие» від 31.08.2018 року та від 04.12.2018 року, встановлено відсутність у ОСОБА_1 станом на 01.09.2018 року заборгованості за комунальні платежі у період з 2014 року по теперішній час. 

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 письмовими доказами, а саме: квитанціями щодо сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги у період з червня 2016 року по квітень 2017 року та довідкою від 31.08.2018 року, наданою ОСББ «Благополучие» щодо відсутності у ОСОБА_1 станом на 01.09.2018 року заборгованості за комунальні платежі у період з 2014 року по теперішній час.
Колегія повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ч.3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмір не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У частині 4 статті 319 ЦК України, яка регулює правовідносини, пов`язані зі здійсненням права власності вказується, що власність зобов`язує.
Відповідно до вимог статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати своє майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (надалі – Закон).
Суб`єктами вказаного Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону).
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:
1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);
2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);
3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);
4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Частиною 1 статті 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
З огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав і обов`язків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги.
Зазначене кореспондується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року № 6-59цс13.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Підставою звернення до суду із позовною заявою, а згодом апеляційною скаргою стало те, що на думку позивача ним виконано свої обов`язки по наданню житлово-комунальних послуг перед відповідачем, а останній користуючись послугами з утримання спільної власності, від їх оплати ухиляється, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначене спростовується наданими суду представником відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 письмовими доказами, а саме: квитанціями щодо сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги у період з червня 2016 року по квітень 2017 року та довідкою від 31.08.2018 року, наданою ОСББ «Благополучие» щодо відсутності у ОСОБА_1 станом на 01.09.2018 року заборгованості за комунальні платежі у період з 2014 року по теперішній час. 
Докази які б спростовували зазначене. не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Колегія відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції в частині долучення письмових доказів, що були подані відповідачем з пропуском процесуального строку на їх подання, оскільки таке порушення судом норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків. Рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСББ «Победа-2009».
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).
Оскільки колегія суддів відхилила апеляційну скаргу, судові витрати  ОСОБА_3 за подачу апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009»– залишити без задоволення. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Победа 2009» до ОСОБА_1  про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 16 квітня 2020 року.

Головуючий:                                                                         О. В. Князюк

Судді:                                                          А. П. Заїкін

                  С.О. Погорєлова