ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року                                                                                Справа №  908/3014/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого    судді:    Широбокової Л.П. - доповідач,    
суддів: Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу     Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2019 у справі №908/3014/19 (суддя Левкут В.В., повне рішення складено 20.12.2019)
за позовом:    Товариства з обмеженою відповідальністю    «Автокомплект Сіті»,   м. Кременчук Полтавської області                       
до відповідача:    Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів»,         м. Запоріжжя
про    стягнення 8    835,90 грн
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю    «Автокомплект Сіті» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом  до Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (надалі відповідач) та просило стягнути заборгованість в сумі 8    835,90 грн, 3% річних - 91,98 грн, а також судові витрати у справі: судовий збір 1921 грн та витрати на правову допомогу – 2000 грн.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на виконання умов договору поставки №694 від 08.10.2018 поставив відповідачу товар, який останній в порушення умов договору не оплатив.
Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач передчасно вимагає від нього сплати за товар, оскільки відповідно до умов договору продавець не передав йому весь обсяг документації на товар.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2019 у справі №908/3014/19 (суддя Левкут В.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства    «Запорізький завод феросплавів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомплект Сіті» 8743,92 грн основного боргу по оплаті за поставлений товар, 91,98 грн - 3% річних, 2000,00 грн витрат на правничу допомогу та 1921,00 грн судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що позивач довів належними доказами факт постачання товару, строк оплати якого відповідно до умов договору настав, а відповідач при прийнятті товару не заявив про відсутність передбачених договором документів, як не робив такої заяви і в подальшому.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначав, що дійсно отримав від позивача спірний товар, втім в порушення п. 3.3 договору ним не було отримано від постачальника письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження, рахунку, податкової накладної, сертифікату якості або паспорту виробника товару, тому строк виконання зобов`язання з оплати товару не настав, що не було взято до уваги судом першої інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.02.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів         Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2019 у справі №908/3014/19. Розгляд апеляційної скарги визначено проводити в порядку письмового провадження відповідно до положень ст.12, ч. 10 ст. 270 ГПК України.
Відповідач надіслав суду відзив, в якому проти доводів апелянта заперечив, посилаючись на те, що відповідач отримав товар без зауважень, не склав актів про відсутність будь-яких товаросопровідних документів, претензії постачальнику з цього приводу не заявляв, та суд прийшов до обгрунтованого висновку про здійснення постачання товару належним чином і правомірно стягнув заборгованість.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про необгрунтованість апеляційної скарги з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокомплект Сіті", як Постачальником, та Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів», як Покупцем, було укладено договір поставки №694 від 08.10.2018 (надалі -договір).
Відповідно до п. 1.1. договору Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (надалі - Товар) в асортименті та за цінами, вказаними у додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною.
Всі необхідні дані щодо товару, асортимент, кількість, якість, ціна, строки постачання та оплати сторони узгоджують у специфікаціях та додаткових угодах (п. 2.2 Договору).
Поставка Товару здійснюється Постачальником згідно п. 3.1 договору тільки після отримання Покупцем письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження, рахунку, видаткової накладної. Поставка товару повинна бути поставлена одною партією в одному транспортному засобі (п. 3.3 договору).
Умови договору (п. 3.4. договору) передбачають, що разом з поставкою Товару Постачальник зобов`язаний надати Покупцю оригінали документів: 3.4.1 оформлених на державній мові та відповідно до вимог п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995: а) рахунок-фактура (оригінал), б) видаткова накладна на відпуск Товару (оригінал); в) акт приймання-передачі Товару (за згодою сторін); 3.4.2 сертифікат якості або паспорт виробника Товару (оригінал - на мові країни-виробника, а також копія на державній мові Покупця) або російській мові, завірені печаткою Постачальника); 3.4.3 копію сертифікату Відповідності; 3.4.4 сертифікат відповідності по системі сертифікації УкрСЕПРО; 3.4.5 інші документи, надання яких обумовлено в Додатку (специфікації) до Договору; 3.4.6 супровідні документи: оригінал залізничної накладної або товарно-транспортної накладної в залежності від виду транспортування Товару.
Пункт 3.5 договору передбачає, що якщо зазначені в п. 3.4. договору документи складені з порушенням вимог для складання таких документів, якщо найменування та/або номенклатура, якісні та кількісні характеристики Товару, зазначені в таких документах, не відповідають назві та/або номенклатурі, якісним і кількісним характеристикам поставленого Товару, Покупець має право відмовитися від прийняття товару без надання пояснень.
Згідно п. 5.7 Договору термін оплати збільшується на термін прострочення надання первинних документів та реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних.
За змістом п. 6.2, 6.3 договору приймання товару за кількістю здійснюється Покупцем на його складі відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.06.1965 (з наступними змінами та доповненнями), приймання товару за якістю здійснюється Покупцем на його складі відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 № П-7 (з наступними змінами та доповненнями).
За умовами п. 12.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії Договору закінчується 31.12.2020, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.
Сторонами було укладено Додаткову угоду №2 від 15.04.2019, згідно з умовами якої Постачальник зобов`язався передати Покупцю у строки та за номенклатурою згідно зазначеного переліку товар, загальною вартістю з ПДВ - 9432,32 грн. Строк поставки - до 30.05.2019. Умови поставки: СРТ склад Покупця або вантажоперевізника у м. Запоріжжя (Інкотермс 2010).
Умови оплати: Покупець здійснює оплату за фактом поставки товару, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника через 20 календарних днів тільки за умови виконання Постачальником п. 3.4, п. 4.1.1-4.1.5. цього договору та надання: завіреної копії податкової накладної, оформленої виробником ТОВ ТПК «Омега-Автопоставка» на адресу Постачальника, та квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
На виконання умов договору відповідно до видаткових накладних №108 від 08.05.2019 на суму 5934,72 грн та №109 від 08.05.2019 на суму 2809,20 грн позивачем передано відповідачу товар на загальну суму 8743,92 грн, отримання якого відповідачем не заперечується.
На підтвердження поставки товару позивачем також надано суду рахунки на оплату №163 від 08.05.2019 та №164 від 08.05.2019 та товарно-транспортну накладну №012004648 від 08.05.2019.
Видаткові накладні №108 та №109 від 08.05.2019 скріплені підписами уповноважених осіб з боку постачальника і покупця та печатками постачальника, підписані відповідачем без зауважень.
Посилаючись на виконання своїх зобов`язань з поставки товару та порушення з боку відповідача умов щодо оплати товару, Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу 8743,92 грн та річних – 91,98 грн на підставі ст. 625 ЦК України, що і є предметом спору у даній справі.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку, про наявність правовідносин з постачання товару. 

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона – постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України до договорів поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін.

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання  зобов`язань не допускається.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк – відповідно до положень ст.530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до умов Специфікації  позивач передав, а відповідач прийняв 13.05.2019 товар на загальну суму 8743,92 грн, при цьому жодних зауважень щодо якості, комплектності та відсутності визначених договором  документів не заявив. 

Відповідно до умов договору товар повинен бути оплачений через 20 календарних днів тільки за умови виконання Постачальником п. 3.4, п. 4.1.1-4.1.5. цього договору та надання визначених специфікацією документів. 

За приписами статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно з договором купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару та документи, що стосуються товару, не передані покупцеві у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві. Крім того, виходячи зі змісту ст.ст. 688 та 690 ЦК України, товари, від яких покупець відмовився, повинні прийматися ним на відповідальне зберігання. 
Як вірно встановив суд першої інстанції, товар покупцем було прийнято, від отримання товару він не відмовився, докази прийняття товару на зберігання відповідачем також не надані, вимоги щодо надання відсутніх документів з часу поставки товару – 13.05.2019 відповідачем також не заявлялося. 
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо здійснення позивачем належним чином поставки 13.05.2019 та настання строку оплати – 02.06.2019 року. Доказів оплати боргу матеріали справи не містять. 
Відтак, вимоги позивача є обгрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції. 
Суд також правомірно відхилив доводи відповідача, які є також доводами апеляційної скарги, що документи, на які посилається відповідач, не є товаророзпорядчими, оскільки завірені копії податкових накладних, оформлені виробниками товару, що постачався, квитанцій №1 про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН не опосередковують перехід права власності на поставлений товар, а на підставі цих документів покупець (відповідач) лише намагається уникнути негативних для себе наслідків, пов`язаних з можливою наявністю у ланцюгу придбання цього товару фіктивних підприємств або з інших підстав.
Апеляційна скарга не містить доводів щодо необгрунтованості стягнення судом річних чи витрат на професійну правову допомогу, тому в цій частині апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його зміни чи скасування, в зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України судови витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги підлягають віднесенню на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2019 у справі №908/3014/19 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2019 у справі №908/3014/19 залишити без змін.
Поновити дію рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2019   у справі №908/3014/19.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта  -  Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному  оскарженню не підлягає, крім випадків визначених в ст. 287 ГПК України.
   
  Головуючий суддя                                                                                   Л.П. Широбокова
  Суддя                                                                                                                 І.М. Кощеєв
  Суддя                                                                                                                 С.Г. Антонік