ПОСТАНОВА
Іменем України

27 березня 2020 року 

м. Київ
справа №826/13286/16
адміністративне провадження №К/9901/2476/19, К/9901/3330/19, К/9901/8833/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційними скаргами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 (суддя Скочок Т.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 (колегія у складі суддів Коротких А.Ю., Ганечко О.М., Сорочка Є.О.),
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Окружного адміністративного суду від 16.01.2019 (суддя Скочок Т.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 (колегія у складі суддів Пилипенко О.Є., Беспалова О.О., Степанюка А.Г.)
у справі №826/13286/16 
за позовом ОСОБА_1 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" Валендюка Владислава Сергійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.           25.08.2016 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив (з урахуванням заяви про доповнення до позову від 28.04.2017): 
- визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо включення ОСОБА_1 до реєстру кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», до переліку вкладників та кредиторів, які мають право на відшкодування коштів у порядку, визначеному чинним законодавством; 
- визнати протиправним ненадання уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповіді на звернення 22.09.2015, 25.11.2015 та інші; 
- зобов`язати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича внести ОСОБА_1 в загальний реєстр вкладників та реєстр кредиторів на загальну суму    300 792,55 грн, 
- внести дані суми до реєстру акцептованих вимог кредиторів 4 черги та загального реєстру вкладників; 
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про відшкодування ОСОБА_1 7 039,19 грн. як вкладнику банку за загальним реєстром вкладників у межах гарантованої суми; 
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних додаткову інформацію про відшкодування ОСОБА_1 100792,55 грн. за реєстром кредиторів відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 23.03.2016 у справі №210/834/15-ц.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018, позов задоволено частково. Зобов`язано Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7 039,19 грн. та зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7039,19 грн. до реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.
3.           26.12.2018 від ОСОБА_1 до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. 
4.          Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.01.2019, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.
5.          29.03.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду від 16.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, в якій позивач просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення вимог.
6.          Позивач у касаційній скарзі не погоджується з вищезазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції. Вважає, що суди порушили норми процесуального права. 
7.          Крім того, 18.01.2019 та 29.01.2019 до Верховного Суду надійшли касаційні скарги Відповідачів на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018. У касаційних скаргах скаржники просили скасувати зазначені рішення та закрити провадження у справі. 
8.          Ухвалами Верховного Суду від 25.01.2019, 11.02.2019 та 01.04.2019 було відкрито провадження у справі. 
9.          Ухвалою від 16.09.2019 Верховний Суд об`єднав касаційні скарги в одне провадження.
10.          Ухвалою від 18.09.2019 Верховний Суд передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
11.          Однак, ухвалою від 17.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду справу було повернуто до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії у зв`язку з тим, що Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, розгляд цієї справи Великою Палатою Верховного Суду є недоцільним.
12.          У вищезазначеній ухвалі Велика Палата Верховного Суду відзначила: «у цій справі за правилами адміністративного судочинства були розглянуті по суті спору вимоги як щодо правильності формування реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, так і вимоги про зобов`язання Уповноваженої особи внести кредитора до загального реєстру кредиторів та коштів до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а також інші (інформаційні) вимоги, пов`язані з головними предметами спору. Водночас відомо, що стосовно означених предметів спору Велика Палата Верховного Суду раніше сформували правові висновки, з посиланням на які суд касаційної інстанції в розумінні положень статей 346, 347 КАС України може розглянути вимоги касаційних скарг Уповноваженої особи та Фонду щодо дотримання судами попередніх інстанцій правил предметної юрисдикції.»

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що як вбачається зі змісту рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2016 у справі №210/834/15-ц (провадження №2/210/195/16), між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено ряд договорів, а саме: №300131/63277/7-14 13,1% в сумі 100 євро; №3058351/36341/3-14 13,1% в сумі 200,75 євро; №300131/135640/3-14 10,6% в сумі 60 доларів; №300131/135642/3-14, 10,6% в сумі 20 євро; №300131/13607/1-15 12,5% в сумі 101,65 доларів; «Вільні кошти» №5740-13 3,75% 21,41 доларів; №5741/00-13, 2% в сумі 227,37 євро; №305835/36340/00-14 3,75% в сумі 9,06 доларів; №305835/34402/00-14 2% в сумі 25,07 євро; №305835/36486/5-14 12,5% в сумі 230 доларів США; №4355/370-13 11% в сумі 2000,86 євро; №300131/104641/370-14 13,1% в сумі 1550 доларів; №305835/25127/370-14 14,1% в сумі 307 доларів; №2717/370-14 11,1% в сумі 2410 доларів; №2716/370-14 9,1% в сумі 322 євро; №300131/118538/370-14 12,2% в сумі 198,63 доларів; №300131/118543/370-14 12,2% в сумі 192,86 євро; №305835/34566/370-14 13,1% в сумі 486,69 євро. Всього: 3815,51 євро (98526,87 грн) та 5091,67 доларів США (124843,09 грн), загальна сума 223369,96 гривень.
14.          Крім того, у вказаному судовому рішенні встановлено, що станом на день 31.12.2015 та на день розгляду справи внески з іншими нарахуваннями не видані, хоча строк дії угод закінчився. Нарахування по вкладам складає: №300131/63277/7-14 13,1% в сумі 100 євро (2856,74 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 12,83 євро (314,37 грн), 3% річних в розмірі 2,94 % в сумі 2,94 євро (72,04 грн), разом 115,77 євро (3243,15 грн); №3058351/36341/3-14 13,1% в сумі 200,75 євро (5734,90 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 24,11 євро (590,75 грн), 3% річних в розмірі 2,75 % в сумі 5,52 євро (135,25 грн), разом 230,38 євро (6460,90 грн); №300131/135640/3-14 10,6% в сумі 60 доларів (1700,88 грн), проценти по 31.12.2015р. в сумі 5,48 доларів (119,59 грн), 3% річних в розмірі 2,59% в сумі 1,55 доларів (33,83 гр), разом 67,03 доларів (1854,30 грн); №300131/135642/3-14, 10,6% в сумі 20 євро (640,55 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 1,83 євро (44,84 грн), 3% річних в розмірі 2,59 % в сумі 0,52 євро (12,74 грн), разом 22,35 євро (698,13 грн); №300131/13607/1-15 12,5% в сумі 101,65 доларів (3050,53 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 10,77 доларів (235,03 грн), 3% річних в розмірі 2,56 % в сумі 2,60 доларів (56,74 грн), разом 115,02 доларів (3342,30 грн); «Вільні кошти» №5740-13 3,75% 21,41 доларів (605,71 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 0,69 доларів (15,06 грн), 3% річних в розмірі 2,57 % в сумі 0,55 доларів (12,00 грн), разом 22,65 доларів (632,77 грн); №5741/00-13, 2% в сумі 227,37 євро (7267,52 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 3,88 євро (95,07 грн), 3% річних в розмірі 2,57 % в сумі 5,84 євро (143,09 грн), разом 237,09 євро (7505,68 грн); №305835/36340/00-14 3,75% в сумі 9,06 доларів (197,72 грн), проценти по 31.12.2015р. в сумі 0,27 доларів (5,89 грн), 3% річних в розмірі 2,34 % в сумі 0,21 доларів (4,58 грн), разом 9,54 доларів (208,19 грн); №305835/34402/00-14 2% в сумі 25,07 євро (614,28 грн) проценти по 31.12.2015р. в сумі 0,40 євро (9,80 грн), 3% річних в розмірі 2,34 % в сумі 0,59 євро (14,46 грн), разом 26,06 євро (638,54 грн); №305835/36486/5-14 12,5% в сумі 230 доларів США (5391,80 грн), проценти по 31.12.2015р. в сумі 21,57 доларів (470,71 грн), 3% річних в розмірі 2,25 % в сумі 5,18 доларів (113,04 грн), разом 256,75 доларів (5975,55 грн); №4355/370-13 11% в сумі 2000,86 євро (49025,90 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 119,22 євро (2921,18 грн), 3% річних в розмірі 1,63 % в сумі 32,61 євро (799,02 грн), разом 2152,69 євро (52746,10 грн); №300131/104641/370-14 13,1% в сумі 1550 доларів (33825,03 грн) проценти по 31.12.2015 в сумі 59,22 доларів (1292,33 грн), 3% річних в розмірі 0,88 % в сумі 13,64 доларів (297,66 грн), разом 1622,86 доларів (35415,02 грн); №305835/25127/370-14 14,1% в сумі 307 доларів (6699,54 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 16,85 доларів (367,71 грн), 3% річних в розмірі 1,17 % в сумі 3,59 доларів (78,34 грн), разом 327,44 доларів (7145,59 грн); №2717/370-14 11,1% в сумі 2410 доларів (64587,21 грн), проценти в сумі 11,15 доларів (243,32 грн), 3% річних в розмірі 2,6 % в сумі 62,69 доларів (967,61 грн), разом 2465,49 доларів (65798,14 грн); №2716/370-14 9,1% в сумі 322 євро (9850,57 грн), проценти в сумі 1,22 євро (37,32 грн), 3% річних в розмірі 2,6 % в сумі 8,37 євро (145,30 грн), разом 329,15 євро (10033,19 грн); №300131/118538/370-14 12,2% в сумі 198,63 доларів (4334,62 грн), проценти по 31.12.2015 в сумі 5,01 доларів (109,33 грн), 3% річних в розмірі 0,63 % в сумі 1,25 доларів (27,28 грн), разом 204,89 доларів (4471,23 грн); №300131/118543/370-14 12,2% в сумі 192,86 євро (4725,54 грн), проценти в сумі 4,9 євро (120,06 грн), 3% річних в розмірі 0,63 % в сумі 1,22 євро (29,89 грн), разом 198,98 євро (4875,49 грн); №305835/34566/370-14 13,1% в сумі 486,69 євро (11925,08 грн), проценти в сумі 13,28 євро (325,39 грн), 3% річних в розмірі 0,63 % в сумі 3,07 євро (75,22 грн), разом 503,04 євро (12325,69 грн); всього 3815,51 євро (98526,87 грн) та 5091,67 доларів США (124843,09 грн.), загальна сума 223369,96 грн.
15.          На підставі викладеного, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2016 у справі №210/834/15-ц (провадження №2/210/195/16), яке набрало законної сили 05.04.2016, стягнуто з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 4114,31 євро, що становить 105848,19 грн, 8119,98 доларів США, що становить 194928,69 грн, 15,67 грн.
16.          У той же час на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні.
17.          Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 18.12.2015 до 17.12.2017 включно.
18.          Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1703 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно з зазначеним рішенням, всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку Владиславу Сергійовичу з 05.09.2016.
19.          Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.11.2017 №5175 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на 
два роки до 17.12.2019 включно.
20.           ОСОБА_1 звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С. із заявами:
- від 22.09.2015, в якій просив надати йому виписки (довідки) про стан рахунків № НОМЕР_1 та №2620.5.063483.015 станом на 01.09.2015 та 17.09.2015, забезпечити надання виписки (довідки) за депозитною угодою №300131/63277/7-14 від 08.06.2014, а також надати виписку (довідку) про нараховані та невиплачені проценти за його депозитними вкладами;
- від 25.11.2015, в якій повторно просив забезпечити направлення на його адресу витяги про нараховані проценти за депозитними вкладами, відповідно до угод, укладених з відділеннями №84, №1 та №11 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 17.09.2015, довідку про укладення через систему «Інтернет-Банк» депозитної угоди №300131/63277/7-14, довідку про наявність, термін, суму вкладу, процентну ставку за депозитними угодами №2716/370-13 від 07.02.2013, №2717/370-13 від 07.02.2013, №4335/370-13 від 08.06.2013. У вказаній заяві позивач просив також забезпечити виплату коштів та включити останнього до загального реєстру вкладників та реєстру кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;
- від 14.07.2016, в якій просив включити останнього до реєстру кредиторів (вказана заява, згідно з відміткою на копії даної заяви, що наявна у матеріалах справи, отримана уповноваженою особою 14.07.2016 за вх. №5270-Г).
21. У відповідь на заяву позивача від 14.07.2016 уповноваженою особою листом від 20.07.2016 №3-131100/8857 повідомлено ОСОБА_1 про те, що кредиторські вимоги подавались у період з 23.12.2015 по 21.01.2016, а тому заява позивача від 14.07.2016 за вх. №5270-Г підлягає відхиленню у зв`язку з пропуском строку на подання кредиторської вимоги.
22.          Позивач з таким рішенням не погодився і звернувся з позовом до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

23.          Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, щодо ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7039,19 грн. та, як наслідок, необхідність зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7039,19 грн. до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат.
24.          Також суди відзначили, що ОСОБА_1 пропустив строк подання заяв у порядку, визначеному частиною першою статті 49 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 4452-VI). За правилами цієї норми права Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
25.          У рамках цієї справи суд першої інстанції вказав, що оскільки вимоги кредитора у справі, що розглядається, надійшли після закінчення цього строку, тому вважаються погашеними, крім вимог у межах гарантованої суми відшкодування вкладів за вкладами.
26.          Відмову у задоволенні вимог про визнання протиправним ненадання Уповноваженою особою відповіді на звернення від 22 вересня і 25 листопада 2015 року та інші суди мотивували тим, що у матеріалах справи немає доказів на підтвердження того, що позивач направляв на адресу Уповноваженої особи заяви від 22 вересня та 25 листопада 2015 року. Це дає підстави вважати вказані вимоги позовної заяви необґрунтованими. До цього суд додав, що аналізована позовна вимога не містить чіткої деталізації щодо визначення «інших» звернень, на яких позивачу не були дані відповіді, що своєю чергою унеможливлює визначення критеріїв правомірності чи протиправності у діях Уповноваженої особи в частині розгляду невизначеного кола звернень.
27.          Із судових рішень випливає наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог у частині, що стосується включення позивача до реєстру кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували об`єктивну та непереборну неможливість звернення позивача або його представника з кредиторськими вимогами до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» у встановлений для цього строк.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

28.           У касаційній скарзі відповідачі  наголошують, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
29.          Зазначають, що оскаржувані рішення прийняті з порушеннями норм процесуального права, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, адже спір не є публічно-правовим та виник з майнових правовідносин. 
30.          Суди попередніх інстанцій не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що спір щодо включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів і про стягнення    за договором банківського вкладу коштів має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

31.          Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.

(a)          щодо касаційних скарг Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018

32.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом) у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду.
33.          Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
34.          Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
35.          Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
36.          Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
37.          Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
38.          Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
39.          Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.
40.          Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
41.          Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
42.          Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
43.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ряд договорів банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеними договорами, а тому в розумінні закону позивач є вкладником.
44.          Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (18.09.2015).
45.          Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
46.          Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ще 31.12.2015 отримав гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами у розмірі 192 960,81 грн., на підтвердження чого у матеріалах справи міститься копія довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 06.04.2017 №3-071313/2104.
47.          Однак рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2016 у справі №210/834/15-ц було стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, чим встановлено факт наявності договірного зобов`язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перед позивачем у загальному розмірі 300776,88 грн, що, відповідно, перевищує гарантований Законом №4452 ліміт, встановлений на рівні 200 000,00 грн. У той же час, виплата позивачу у межах гарантованої суму відшкодування за вкладами становить лише 192 960,81 грн, замість 200 000,00 грн. (враховуючи загальний розмір заборгованості, встановлений у судовому рішенні, яке набрало законної сили).
48.          Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а
49.          З огляду на викладене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків,    за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, щодо ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7 039,19 грн. та, як наслідок, зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7039,19 грн. до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат.
50.          Колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанції, що позивач є особою, що набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду.
51.          Однак Суд не погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7039,19 грн. до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат. 
52.          Згідно ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
53.          Оскільки уповноваженою особою не було включено позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у Фонду відсутні підстави для включення його до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат.
54.          Отже, позовні вимоги в цій частині є передчасними та необґрунтованими.
55.          Щодо висновку судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи внести Позивача до загального реєстру вкладників та реєстру кредиторів на загальну суму 300792,55 грн., Суд зазначає таке.
56.          Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
57.          Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
58.          На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
59.          Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
60.          Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування,    їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
61.          Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.
62.          Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.
63.          Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
64.          Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються в порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна банку.
65.          Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені п. 3 ч1 статті 48 Закону № 4452-VI.
66.          Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.
67.          Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.
68.          Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а заявлені Позивачем вимоги випливають із зобов`язань банку за укладеними між ними договорами, уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.
69.          Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
70.          Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
71.          Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частини перша статті 15 ЦК України).
72.          У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
73.          Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, Суд дійшов висновку, що    спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження в адміністративній справі, а також те, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, є правильним.
74.          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 826/14764/17, та Суд не вбачає підстав для відступу від неї.
75.          Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно    статтями 238,    240    цього Кодексу.
76.          Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених    статтею 19    цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
77.          Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку про необхідність часткового скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №826/22645/15 із закриттям провадження у відповідній частині.
78.          Зважаючи на вищенаведене, позивачу слід роз`яснити право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. У разі неподання такої заяви, справу буде повернуто до Окружного адміністративного суду м. Києва.

(б) щодо касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду від 16.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 

79.          Оцінюючи наведені позивачем доводи, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
80.          Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач при поданні до Окружного адміністративного суду міста Києва цієї позовної заяви, інших заяв судовий збір не сплачував з підстави, визначеної п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тобто позивач не мав витрат на оплату судового збору. На момент прийняття Окружним адміністративним судом міста Києва рішення від 08.06.2018, позивач письмових заяв про відшкодування йому за рахунок відповідачів інших судових витрат до суду не подав.
81.          Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
82.          Частино 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
83.          Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
84.          Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
85.          Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
86.          Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
87.          Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
88.          Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
89.          Водночас, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи (відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ), а отже є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», про що він сам зазначав неодноразово.
90.          Враховуючи зазначене, Суд вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не було понесено витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, інших заяв.
91.          Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
92.          Відповідно до ст. 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
93.          Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. 
94.          Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
95.          Враховуючи вищевикладене, Суд не встановив неправильного застосування положень матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанції під час прийняття ухвали Окружного адміністративного суду від 16.01.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 

Керуючись ст. 19, 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк" Фінанси та кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.
2.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №826/13286/16 в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ 21708016, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) включити ОСОБА_1 , як вкладника, у розмірі вкладу 7 039,19 грн (сім тисяч тридцять дев`ять грн. 19 копійок) до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат скасувати, у задоволенні даної позовної вимоги відмовити.
3.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №826/13286/16  в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:
- визнання протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо включення ОСОБА_1 до реєстру кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», до переліку вкладників та кредиторів, які мають право на відшкодування коштів у порядку, визначеному чинним законодавством; 
- зобов`язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича внести реєстр кредиторів на загальну суму    300 792,55 грн, 
- зобов`язання внести дані суми до реєстру акцептованих вимог кредиторів 4 черги та загального реєстру вкладників; 
- зобов`язання Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних додаткову інформацію про відшкодування ОСОБА_1 100 792,55 грн за реєстром кредиторів відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 23.03.2016 у справі №210/834/15-ц, - скасувати, провадження в цій частині вимог закрити.
4.          Роз`яснити Позивачу право на звернення з позовом до суду стосовно включення його до реєстру кредиторів в порядку цивільного судочинства.
5.          Роз`яснити позивачу    право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
6.          В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №826/13286/16 залишити без змін.
7.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду від 16.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019  у справі №826/13286/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб