ПОСТАНОВА
Іменем України

18 травня 2020 року 
Київ

справа №388/1069/17(2-а/388/36/2017)
адміністративне провадження №К/9901/602/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області, Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді Кіровоградської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, про визнання дій неправомірними та скасування рішень, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2017 року, постановлену суддею Баранським Д.М., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Шальєвої В.А., суддів Білак С.В., Олефіренко Н.А., 
У С Т А Н О В И В : 
І. Короткий зміст обставин справи 
1. У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області (далі - Долинська міська рада), Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді Кіровоградської області (далі - КП «Долинське міське комунальне господарство»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у якому просив:
- визнати неправомірним і скасувати рішення Долинської міської ради від                        09 жовтня 2015 року №1401 «Про встановлення для КП «Долинське міське комунальне господарство» тарифу на теплову енергію для потреб населення та інших споживачів (крім населення) та тарифу за опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська»; 
- визнати неправомірним і скасувати рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 21 вересня 2016 року №165 «Про затвердження для КП «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді норми теплопостачання та вартість теплоенергії на опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська»; 
- визнати неправомірним і скасувати рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 14 грудня 2016 року №226 «Про коригування для КП «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді вартості теплоенергії на опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська»; 
- визнати неправомірним і скасувати рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 18 січня 2017 року №4 «Про коригування для КП «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді вартості теплоенергії на опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська»; 
- визнати неправомірними дії КП «Долинське міське комунальне господарство» по нарахуванню позивачеві витрат на опалення місць загального користування за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року в сумі 1165,56 грн.
2. Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня            2017 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Долинської міської ради, КП «Долинське міське комунальне господарство», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у частині вимог про визнання рішень неправомірними та їх скасування. Відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради, КП «Долинське міське комунальне господарство», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у частині вимог про визнання дій неправомірними. Роз`яснено ОСОБА_1 про те, що після усунення підстав, з яких позовна заява залишена без розгляду, він має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, а вимоги, щодо яких вирішено питання про відмову у відкритті провадження у справі, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.
3. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від                             15 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення,       а ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня                    2017 року - без змін. 
4. Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 у частині вимог про визнання неправомірними та скасування оскаржуваних рішень без розгляду на підставі           статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду, далі - КАС України), суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду і питання про поновлення цього строку він не ставить, а зміст позову та додані до нього документи не дають підстав уважати, що останній не знав та не міг знати про прийняття оскаржуваних рішень і що такий строк пропущений з поважних причин. Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 у частині вимог про визнання неправомірними дій КП «Долинське міське комунальне господарство» по нарахуванню витрат на опалення місць загального користування за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року в сумі 1165,56 грн, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив про те, що такі відносини виникли із житлових правовідносин при наданні суб`єктом житлово-комунальних послуг, тобто мають договірний характер, а тому такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, їх необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства.
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись із ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2017 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
6. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані ухвали є незаконними та необґрунтованими, постановленими судами з порушенням норм матеріального і процесуального права. У касаційній скарзі вказано про те, що позивач звернувся з позовом до суду як тільки дізнався про порушення свого права і встановленого строку для звернення до адміністративного суду ним не пропущено. Також скаржник посилається на неправомірність судів попередніх інстанцій щодо відмови у відкритті провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог, оскільки, на його думку, вказані у позові правовідносини є пов`язаними, оскаржуване нарахування здійснено структурним підрозділом Долинської міської ради - КП «Долинське міське комунальне господарство» на підставі оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування, а тому такі спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
ІІІ. Позиція інших учасників справи
7. Долинською міською радою та КП «Долинське міське комунальне господарство» подано відзиви на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від                    13 жовтня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року - без змін, оскільки вони, на думку відповідачів, постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
8. Кіровоградським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України відзив на касаційну скаргу не подано. 
ІV. Рух справи у суді касаційної інстанції
9. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Стародуба О.П., суддів Коваленко Н.В., Кравчука В.М. ухвалою від                    15 січня 2018 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
10. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14 січня 2020 року справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючому судді, судді-доповідачу), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від 30 січня 2020 року прийнято до провадження.
11. Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 18 травня 2020 року.
V. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
12.  ОСОБА_1 11 жовтня 2017 року звернувся до суду з позовом, у якому оскаржує рішення: Долинської міської ради від 09 жовтня 2015 року №1401 «Про встановлення для КП «Долинське міське комунальне господарство» тарифу на теплову енергію для потреб населення та інших споживачів (крім населення) та тарифу за опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська»; виконавчого комітету Долинської міської ради від 21 вересня 2016 року №165 «Про затвердження для КП «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді норми теплопостачання та вартість теплоенергії на опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська»; виконавчого комітету Долинської міської ради від                   14 грудня 2016 року №226 «Про коригування для КП «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді вартості теплоенергії на опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська»; виконавчого комітету Долинської міської ради від 18 січня 2017 року №4 «Про коригування для КП «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді вартості теплоенергії на опалення місць загального користування для багатоповерхових будинків міста Долинська».
13.  ОСОБА_1 є членом територіальної громади міста Долинська, проживає                   у цьому місті в багатоквартирному будинку, є користувачем послуг з опалення. Протягом 2015-2017 років позивачеві нараховувалася плата за опалення місць загального користування у багатоквартирному будинку, відповідно, він був обізнаний про розмір витрат на опалення, які здійснює, в тому числі, про наявність відповідних регуляторних актів, які є підставою для нарахування плати за опалення місць загального користування у багатоквартирному будинку.   
VІ. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими він керувався 
14. Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів, зокрема органів місцевого самоврядування, передбачені статтею 171 КАС України. Правила цієї статті не містять спеціальних вимог до строку звернення до адміністративного суду з позовами, предметом оскарження яких є нормативно-правові акти.
15. Дія нормативно-правового акта є постійною тривалий час і не обмежується його разовим застосуванням. Чинним нормативно-правовим актом суб`єктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акта, а тому факт порушення прав, свобод чи інтересів у такому випадку може мати триваючий характер. 
16. З огляду на викладене, суб`єкт правовідносин, до якого буде застосований чи застосується цей акт, якщо вважатиме, що цей нормативний документ порушує або порушуватиме його права чи інтереси, за наявності відповідного обґрунтування, може оскаржити нормативно-правовий акт як відразу після часу набрання ним чинності, так і будь-коли й тоді, коли нормативно-правовий акт чинний і продовжує регулювати певні відносини, внаслідок яких, з погляду суб`єкта правовідносин, відбувається порушення його прав та/чи законних інтересів.
17. Отже, обчислюючи строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження нормативно-правового акта, необхідно брати до уваги: багаторазове застосування та триваючу дію (тривалу чинність) нормативно-правового акта; дійсність факту перебування суб`єкта у відносинах, які регулюються нормативно-правовим актом; факт порушення прав, свобод, інтересів, тобто - коли саме особа (позивач) дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; чи є чинним нормативно-правовий акт, яким порушено права,              свободи, інтереси особи (позивача); чи перебуває особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду; коли вступила особа (позивач) у правовідносини, які регулюються нормативно-правовим актом, чи вибула із таких та і коли саме.
18. За умови перебування особи (позивача) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду, строк звернення до адміністративного суду із позовом не може обмежуватися шістьма місяцями, передбаченими частиною другою статті 99 КАС України. У разі оскарження нормативно-правового акта строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом його чинності.
19. Питання застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах уже вирішувалось Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 13 березня 2019 року у справі №712/8985/17 та Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема у постановах від 30 травня 2019 року в справі №457/908/17, від 18 липня 2019 року в справі №826/16725/17, від 19 грудня 2019 року в справі №826/6102/18, від 22 січня 2020 року в справі №803/931/16, від 27 лютого 2020 року в справі №208/2865/17(2-а/208/197/17), від 29 квітня 2020 року в справах №182/3973/16-а          (2-а/0182/109/2017) та №826/7188/16 і Суд не вважає за необхідне відступити від висловлених у них висновків.
20. Ураховуючи, що у справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права і не встановлено обставини щодо чинності оскаржуваних рішень відповідача на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про їх оскарження, Верховний Суд, з огляду на приписи статті 353 КАС України, дійшов висновку про необхідність скасування ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2017 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада                  2017 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Долинської міської ради, КП «Долинське міське комунальне господарство», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у частині вимог про визнання рішень неправомірними та їх скасування і направлення справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
21. Щодо відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 у частині вимог про визнання неправомірними дій КП «Долинське міське комунальне господарство» з нарахування витрат на опалення місць загального користування за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року в сумі 1165,56 грн, то Верховний Суд погоджується із висновком суду першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про те, що відносини з нарахування позивачеві витрат з опалення виникли саме із житлових правовідносин при наданні суб`єктом житлово-комунальних послуг вказаного виду послуг, тобто мають договірний характер, а тому спір у цій частині має приватноправовий характер і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
22. Справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових відносин, згідно з частиною першою статті               15 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються судами у порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
23. Суд апеляційної інстанції правильно вказав на те, що зазначені позовні вимоги заявлені до КП «Долинське міське комунальне господарство», яке не є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України. Водночас КП «Долинське міське комунальне господарство» є окремою юридичною особою та не є структурним підрозділом Долинської міської ради.
24. Оскільки в цьому випадку має місце спір про право та відсутній публічно-правовий спір, то Верховний Суд уважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позов ОСОБА_1 у зазначеній частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, й доводи касаційної скарги такого висновку судів не спростовують, що, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, є підставою для залишення оскаржуваних судових рішень в цій частині без змін.
VІІ. Судові витрати
25. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
2. Скасувати ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від                    13 жовтня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року в справі №388/1069/17(2-а/388/36/2017) у частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області, Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді Кіровоградської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у частині вимог про визнання рішень неправомірними та їх скасування і направити справу в цій частині для продовження розгляду до Долинського районного суду Кіровоградської області.
3. У іншій частині ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від             13 жовтня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року в справі №388/1069/17(2-а/388/36/2017) залишити без змін.
4. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                                    О. Р. Радишевська
          С. А. Уханенко