Справа № 349/1467/19 
Провадження № 22-ц/4808/189/20
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г. 
Суддя-доповідач Василишин 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача                Василишин Л.В.,
суддів:                        Матківського Р.Й., Максюти І.О.,
секретаря                        Маслей А.М.
за участю                        апелянта ОСОБА_1 
позивача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду від 19 листопада 2019 року у складі судді Могили Р.Г., ухвалене у м. Рогатин, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дружини, -
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дружини.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем у них народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею.
Зазначала, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, а також відмовляється від її утримання, оскільки вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Посилаючись на те, що відповідач інших осіб на утриманні не має, допомоги їй та дітям не надає, працевлаштований, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 700,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття та стягнути з ОСОБА_1 на її утримання по 700,00 грн щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Рішенням Рогатинського районного суду від 19 листопада 2019 року задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 400,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розпочато з 29 серпня 2019 року і зобов`язано проводити щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 гривень щомісячно, починаючи з 29 серпня 2019 року і до досягнення дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 768,40 грн судового збору.
В апеляційній скарзі на дане рішення  ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд, стягуючи з нього аліменти, не навів належних обґрунтувань щодо твердої грошової суми відносно дітей по 1 400,00 грн та на утримання дружини у розмірі 400,00 грн щомісячно.
Вказує, що суд не взяв до уваги стан його здоров`я, проведений ним ремонт у будинку дружини, купівлю речей першої необхідності, побутової техніки та меблів, які залишив дружині.
Крім того, він заявляв клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, яке суд безпідставно відхилив.
У зв`язку з вищенаведеним, просить оскаржуване рішення суду змінити, яким стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей по 1 000,00 грн щомісячно та відмовити повністю у стягненні коштів на утримання дружини.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу та вказала, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки суд при винесені оскаржуваного рішення, всебічно і повно дослідив матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтувався позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізував викладені обставини та дослідив матеріали справи у їх сукупності. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В засіданні апеляційного суду  ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав. Просив суд врахувати, що не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі присудженому судом, однак заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дружини. 
ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила, посилаючись на її безпідставність.
Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дітей, є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, беручи до уваги стан його здоров`я, визначив розмір аліментів у розмірі по 1 400,00 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, крім того, дружина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на заступне.
Судом встановлено, що 15 травня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 травня 2015 року (а.с. 4).
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_7 , батьками яких є сторони по справі (свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 04 березня 2016 року та свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 08 серпня 2018 року) (а.с. 5-6).
Малолітні діти проживають разом із матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Підвинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 27 серпня 2019 року №401 (а.с. 7).
З акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного 27 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 на даний час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 12).
Як вбачається з довідки Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів від 17 вересня 2019 року № 7403 ОСОБА_1 працює в Долинському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 01 липня 2019 року слюсарем-сантехніком 5 розряду виконавців служби енерговодопостачання Рогатинського промислового майданчика (а.с. 40).
З виписок з медичної карти стаціонарного хворого, акту обстеження стану здоров`я № 75-ЛЗ, консультаційного висновку спеціаліста, заключення районної лікарської контрольної комісії вбачається, що ОСОБА_1 хворіє, проходив лікування в онколікарні в м. Львів, переніс операцію, потребує постійного лікування та реабілітації (а.с. 28-39).
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин першої-третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України).
Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Таким чином, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог процесуального закону, врахувавши вік дітей, їх потреби, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків щодо участі в утриманні дітей до їх повноліття, стан здоров`я відповідача, суд першої інстанції встановив розмір участі батька у витратах на утримання дітей із правильним застосуванням статей 181, 182 СК України та дотриманням норм процесуального права. Крім того, такий розмір визнав сам апелянт у засіданні апеляційного суду.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі по 400,00 грн до досягнення дочкою трьохрічного віку.
Так, відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд першої інстанції, із урахуванням вказаних норм матеріального права, того факту, що позивач не працює та отримує тільки допомогу по народженню дитини, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі по 400,00 грн до досягнення дочкою трьохрічного віку.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги стан його здоров`я на увагу не заслуговують, оскільки в рішенні суду враховано всі обставини, на які посилається останній. Зважаючи, в тому числі, на медичні висновки, суд визначив розмір аліментів в меншій сумі, ніж просила позивач.
Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги проведений ним ремонт у будинку дружини, купівлю речей першої необхідності, побутової техніки та меблів, які він залишив дружині, оскільки дані обставини не є предметом спору та не впливають на визначення розміру аліментів.
Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги у частині відхиленням судом клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, оскільки предметом цього позову є визначення розміру аліментів на утримання дітей та дружини, а не оспорювання батьківська, тому відсутні підстави для призначення даного виду експертизи.
Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей та дружини, суд першої інстанції, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України та на підставі поданих доказів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по1 400,00грн щомісяця на кожну дитину, а також на утримання дружини до досягнення дочкою трьох років у розмірі по 400,00 грн.
Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рогатинського районного суду від 19 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 16 березня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                        Л.В. Василишин
Судді:                                                                        Р.Й. Матківський
                                                                        І.О. Максюта