ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/688/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №695/2950/15-ц Категорія:  	Степченко М. Ю. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Бондаренко С. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 квітня 2020 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року, постановлену у складі судді Степченко М.Ю., у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 10 жовтня 2018 року про арешт коштів боржника, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 10 жовтня 2018 року про арешт коштів боржника у ВП №57298636.
Скарга обґрунтована тим, що 23 травня 2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено заочне рішення по справі № 695/2950/15-ц, яким задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення із відповідачів кредитної заборгованості в сумі еквівалентній 45487,44 доларів США, що складає 1 229 070 гривень 63 копійки за кредитним договором №016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року. 
Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем 25 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57295230 щодо примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду від 06 листопада 2017 року №695/2950/15-ц про стягнення з   ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитної заборгованості в сумі 45 487,44 доларів США. 
В ході виконавчого провадження приватним виконавцем Недоступом Дмитром Миколайовичем постановою від 10 жовтня 2019 року було накладено арешт на пенсійний рахунок ОСОБА_1 р/р НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в Черкаському ГРУ ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 354347. 
Вказана постанова приватного виконавця суперечить вимогам ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», так як не підлягають арешту в порядку, встановленому цим законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. 
05 вересня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович за заявою ОСОБА_1 виніс постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №57295230 до вирішення Черкаським апеляційним судом апеляційної скарги на заочне рішення місцевого суду від 23 травня 2017 року у справі №695/2950/15-ц.
Незважаючи на зупинення виконавчого провадження, приватним виконавцем не виконано прохання скаржниці про розблокування її пенсійного рахунку відкритого у Черкаському ГРУ ПАТ «КБ «Приватбанк», що унеможливлює отримання скаржником пенсійних виплат.
       У зв`язку з викладеним, просила визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича щодо не зняття арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1 р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 в Черкаському ГРУ ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 354347, який накладений постановою виконавця від 10 жовтня 2018 року у ВП №57298636. 
       Скасувати як незаконну постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 10 жовтня 2018 року у ВП №57298636 в частині накладення арешту на пенсійний рахунок ОСОБА_1 р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 354347.
       Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність та постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 10 жовтня 2018 року про арешт коштів боржника у ВП №57298636. 
Вказана ухвала обґрунтована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем в ході виконання виконавчого листа №695/2950/15-ц від 06 листопада 2017 року були прийняті рішення, в тому числі винесено постанову від 10 жовтня 2018 року про арешт коштів боржника та вчинені дії відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника при цьому порушено не було. Матеріали справи не містять доказів, що рахунки, з яких просить скасувати арешт боржник, є пенсійними. Крім того постановою приватного виконавця від 20 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором припинено чинність арешту всього рухомого та нерухомого майна боржника, на яке було накладено арешт під час примусового виконання рішення та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції   ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що вказана ухвала  прийнята з порушенням норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом належним чином не перевірено доводи ОСОБА_1 з приводу того, що на рахунок ПАТ «КБ «ПриватБанк», відкритий на ім`я скаржника надходили пенсійні кошти інваліда ІІ групи. Не враховано той факт, що приватний виконавець не був обмежений чинним законодавством у накладенні стягнення на пенсійні виплати ОСОБА_1 в розмірі 20% від фактичного нарахування на пенсійний рахунок боржника у ПАТ «КБ «ПриватБанк», без накладення арешту на вказаний банківський рахунок. Незважаючи на наявність у приватного виконавця Недоступа Д.М. достовірної інформації про наявність відкритого у ПАТ «КБ «ПриватБанк» пенсійного рахунку ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи, він, в порушення ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», навіть під час розгляду справи в суді не зняв арешту з банківського рахунку. Вказані обставини свідчать про протиправну бездіяльність приватного виконавця Недоступа Д.М. в частині не зняття арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1 . Під час розгляду скарги приватний виконавець Недоступ Д.М. просив суд задовольнити скаргу в частині скасування постанови щодо арешту коштів на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» та призначених для виплати пенсії ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження на час судового розгляду було завершене, а приватний виконавець не має правових підстав для зняття арешту з коштів боржника по завершеному виконавчому провадженню, проте вказана заява не була задоволена судом. Крім того вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 20 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 229 070 гривень 63 копійки, якою припинено чинність арешту всього рухомого та нерухомого майна боржника. Проте, судом не звернуто увагу на те, що вказана постанова стосується завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2017 року № 695/2950/15-ц про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» і зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна стосувалося саме вказаної особи, а не скаржника ОСОБА_1 . Крім того, суд першої інстанції не врахував наявне в матеріалах цивільної справи судове рішення апеляційної інстанції від 17 жовтня 2019 року про визнання не чинним заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2017 року, на підставі якого проводилися виконавчі дії та накладалися арешти на рахунки боржника. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
       Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
       В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року в сумі 45 487,44 доларів США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 07 березня 2017 року складає 1 229 070 гривень 63 копійки і цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість в сумі 5585.84 доларів США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 7 березня 2017 року складає 150929 гривень 40 гривень.
       На виконання вказаного рішення 06 листопада 2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 695/2950/15-ц. (а.с.48)
       25 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 695/2950/15-ц виданого 06 листопада 2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області. Згідно вказаного листа підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року в сумі 45 487,44 доларів США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 07 березня 2017 року складає 1 229 070 гривень 63 копійки, стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року станом на 28 липня 2015 року в сумі 5 858,84 доларів США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 07 березня 2017 року складає 150929 гривень 40 копійок та судові витрати по оплаті судового збору за розгляд даної справи в судах апеляційної та касаційної інстанції, а саме 4 019 гривень 40 копійок та 4384 гривень 80 копійок відповідно, разом 8404 гривень 20 копійок. (а.с. 49) 
       Постановою від 10 жовтня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович наклав арешт на кошти, що містяться на рахунках в АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_3 , в Черкаському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» р/р НОМЕР_4 , 26001051504889; в Ф «ПРУ» АТ «Б» ФІН. та Кредит» м. Полтава р/р НОМЕР_5 та всіх інших рахунках, відкритих боржником в даних установах банків, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованнями» та інших рахунках, накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом, які належать боржнику. (а.с. 51) 
       З вказаної постанови слідує, що виконавець передбачив виключення щодо накладення арешту на рахунки, накладення арешту та звернення на які заборонено законом.
Відповідно до положень Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення»  громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Держава гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
       У зв`язку з цим розділом ІХ Закону України "Про виконавче провадження" визначено особливості звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
       Так, ч.1 ст. 68 Закону визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
       Частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
       Відповідно до ч.1 ст. 69 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
       Статтею 70 Закону визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
       За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
       Таким чином, законом дійсно обмежено накладення арешту на рахунки, на які зараховуються пенсійні виплати, однак докази які свідчили б, що на рахунки, що зазначені в скарзі , а саме р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Приватбанк» зараховується пенсія заявника матеріали справи не містять, що вірно було зазначено судом першої інстанції.
       Матеріали справи містять довідку ЧГРУ АТ КБ «Приватбанк» (а.с.40) відповідно до якої картковий рахунок № НОМЕР_6 відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» призначений для зарахування коштів з пенсійного фонду, однак заявник в поданій скарзі вимог щодо зазначеного рахунку не ставила, а тому суд не може вийти за межі зазначених в скарзі вимог.(стаття 13 ЦПК України)
       Пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Направляючи на виконання постанову про арешт коштів боржника від 10 жовтня 2018 року, в тому числі і ПАТ КБ «Приватбанк» виконавець просив серед іншого і надати інформацію про стан та номери рахунків, рух коштів та операції за рахунками боржника ОСОБА_1 (а.с.9) на що від АТ КБ «Приватбанк» отримав відповідь яка не містила відомостей, що на накладені рахунки зараховуються пенсійні кошти.(а.с.10)
Таким чином у виконавця не було відомостей, що на рахунки на які ним накладений арешт і які зазначені в поданій скарзі зараховуються пенсійні кошти боржника.
       Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 30 жовтня 2018 року виконавчий лист Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/2950/15-ц від 06 листопада 2017 року про солідарне стягнення із  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору №016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року станом на 28 липня 2015 року в сумі 45 487,44 доларів США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 07 березня 2017 року складає 1 229 070 гривень 63 копійки (щодо боржника ОСОБА_1 ), стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору №016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року станом на 28 липня 2015 року в сумі 5 858,84 доларів США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 07 березня 2017 року складає 150929 гривень 40 копійок та судові витрати по оплаті судового збору за розгляд даної справи в судах апеляційної та касаційної інстанції, а саме 4 019 гривень 40 копійок та 4384 гривень 80 копійок відповідно, разом 8404 гривень 20 копійок (щодо боржника ОСОБА_1 ) повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення). (а.с. 53)
       Вказана постанова виконавця не оскаржувалась, не скасовувалась, а тому є чинною.
       Підстава, що зазначена в даній постанові, для повернення виконавчого листа не є такою, що має наслідком зняття накладеного арешту. (частина 3 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження») 
       В зв`язку з чим відсутні підстави робити висновок, що подана скарга є обґрунтованою.
       В системному аналізі статей 49, 175 ЦПК України можна зробити висновок, що позовна вимога складається з підстав та предмету.
       Підстави позовних вимог – це обставини якими особа обґрунтовує, як на її думку, порушене право.
       Предмет позовних вимог – це спосіб захисту права або інтересу.
Частиною 6 статті 367 ЦПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Посилання апелянта на рішення апеляційної інстанції від 17 жовтня 2019 року про визнання не чинним заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2017 року, на підставі якого проводилися виконавчі дії та накладалися арешти на рахунки боржника, виходить за межі підстав зазначених в поданій скарзі на бездіяльність та постанову приватного виконавця, а тому не підлягає розгляду.
       Також вимога апелянта в апеляційній скарзі про повне скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступна Д.М. від 10 жовтня 2018 року про накладення арешту виходить за межі предмету поданої скарги на бездіяльність та постанову приватного виконавця в якій вона просила скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 10 жовтня 2018 року у ВП №57298636 в частині накладення арешту на пенсійний рахунок ОСОБА_1 р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 354347.
       Разом з тим, суд першої інстанції, обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу, безпідставно послався на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступна Д.М. від 20 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження оскільки вказана постанова винесена зовсім в іншому виконавчому провадженні №57295230 де боржником є ОСОБА_2 .(а.с.35)
       Однак вказане порушення є порушенням норм процесуального права, яке не призвело до неправильного вирішення справи, а тому не може бути підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали. (ч.2 ст.376 ЦПК України)
       За таких обставин, апеляційний суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд –

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 10 жовтня 2018 року про арешт коштів боржника – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Зазначений строк продовжується на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Повний текст постанови виготовлений 16 квітня 2020 року.  

       Судді