Справа № 991/1635/20
Провадження № 1-кс/991/1668/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21.02.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017.

І. Доводи клопотання
В обґрунтування клопотання зазначається, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017, у межах якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України. Зокрема, у повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_7 не зазначив у деклараціях за 2016, 2017, 2018 про наявність у нього фінансових зобов`язань, що виникли у нього за договором поруки № 050608-П-2 від 05.06.2008, з подальшими змінами до нього. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.04.2014 у справі № 200/2867/14-ц солідарно із ОСОБА_7 та інших осіб стягнуто на користь ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заборгованість у загальному розмірі 3 854 875,04 доларів США. 
Заявники вважають, що обставини підписання чи не підписання договору поруки ОСОБА_7 мають суттєве значення для сторони захисту, так як вони можуть довести відсутність підстав для кримінального переслідування ОСОБА_7 . Для підтвердження даної позиції та забезпечення ефективного захисту ОСОБА_7 сторона захисту має необхідність в отриманні копій документів, що містяться в судовій справі № 200/2867/14-ц ІНФОРМАЦІЯ_1 , завірених належним чином, а саме:
- договір поруки;
- додаткові угоди до договору поруки, договори про внесення змін до договору поруки;
- журнали судового засідання;
- ухвали, що виносились по справі;
- докази направлення ухвал, що виносились по справі, сторонам провадження;
- рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (в тому числі, але не виключно заочні, додаткові);
- докази направлення рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 сторонам по справі;
- апеляційні скарги;
- ухвали апеляційного суду, що виносились по справі та докази їх направлення сторонам справи;
- електронні копії аудіофіксацій судових засідань.
Заявники стверджують, що сторона захисту позбавлена можливості отримати докази того, що можливо договір поруки ОСОБА_7 не підписувався, в інший спосіб, ніж звернутись із тимчасовим доступом до судової справи з метою отримання її копії.
Зважаючи на викладене, адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звертаються до суду з проханням надати дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів справи № 200/2867/14-ц, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку судового засідання адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направили до суду заяву з проханням розглянути клопотання про тимчасовий доступ без їх участі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїй заяві також просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

ІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею.
Під час розгляду клопотання встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
15.11.2019 у кримінальному провадженні № 42017000000000035 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, а саме: подання суб`єктом завідомо недостовірних відомостей у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За версією органу досудового розслідування 05.06.2008 між ЗАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », правонаступником якого є ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » укладено кредитний договір № 050608-КЛН-1 з подальшими змінами та доповненнями, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 9 770 000 доларів США, за умови сплати відсотків. 
Виконання зобов`язань по кредитному договору забезпечувалось умовами договору поруки № 050608-П-2 від 05.06.2008, з подальшими змінами до нього. Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_7 поручився перед ЗАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за виконання позичальником зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору, або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.
У зв`язку з порушенням умов кредитного договору ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_7 та інших про стягнення заборгованості за кредитним договором, що стало підставою для відкриття провадження у справі № 200/2867/14-ц.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2014, яке набрало законної сили 15.03.2016, солідарно з ОСОБА_7 та інших стягнуто на користь ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заборгованість за кредитним договором № 050608-КЛН-1 у загальному розмірі 3 854 875,04 доларів США.
Адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зазначають, що ОСОБА_7 категорично заперечує свою участь у підписанні договору поруки № 050608-П-2 від 05.06.2008. На підтвердження позиції підозрюваного ОСОБА_7 у сторони захисту виникла необхідність у отриманні належним чином завірених копій документів, що містяться у судовій справі № 200/2867/14-ц ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІІ. Мотиви слідчого судді.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Тобто Кримінальний процесуальний кодекс не обмежує сторону захисту способами отримання доказів. Головним критерієм є здатність забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, як прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, як мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається недопустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
З вказаного вбачається, що чинний кримінально-процесуальний закон не обмежує сторону захисту у засобах збирання доказів на підтвердження власної позиції під час судового розгляду, встановлює лише вимогу щодо належності та допустимості таких доказів. 
При цьому захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, надається лише у разі, якщо сторона доведе, що така інформація може бути доказом у кримінальному провадженні та не можливість іншим способом довести обставини за допомогою цих речей та документів (ч. 6 ст. 163 КПК України).

У ч. 1 ст. 8 ЦПК України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
У ч. 1 ст. 42 ЦПК України, зазначається, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право зокрема:
1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;
4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти.
Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. 
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України (в редакції чинній станом на 25.06.2015) особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.
Тому ОСОБА_7 як сторона у цивільній справі № 200/2867/14-ц, розгляд якої здійснювався ІНФОРМАЦІЯ_4 , його захисники, мають право знайомитись з матеріалами справи, робити їх копії, у порядку передбаченому цивільним процесуальним законом, отримувати копії судових рішень, копії журналу судових засідань, копію аудіозапису судових засідань. 
Таким чином на даний момент у підозрюваного ОСОБА_7 та його адвокатів є можливість отримати копії матеріалів справи № 200/2867/14-ц шляхом подання клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_1 про ознайомлення з матеріалами справи. Отже, чинним законом передбачена процедура отримання необхідної заявникам інформації.
Враховуючи той факт, що адвокатами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не було доведено необхідність надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони мають право самостійно отримати доступ до матеріалів справи № 200/2867/14-ц, мають можливість отримати необхідні документи та речі безпосередньо у ІНФОРМАЦІЯ_5 , у слідчого судді відсутні підстави для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 93, 132, 159-166, 309 КПК України слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 42017000000000035 від 05.01.2017.

Ухвала набуває чинності з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає. 

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1