Номер провадження: 22-ц/813/3304/20 
Номер справи місцевого суду: 2-2753/11
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                                Сегеди С.М.,
суддів:                                Гірняк Л.А.,
Цюри Т.В.,
за участю секретаря:                        Ющак А.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справиапеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
                                встановив:
       
28 лютого 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якій заявник просив визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль»; поновити строк для пред`явлення виконавчих листів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для примусового виконання; видати дублікат виконавчого листа № 1512/2-2753/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 49330,72 доларів США, який був виданий Київським районним судом м.Одеси; видати дублікат виконавчого листа № 1512/2-2753/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 49330,72 доларів США, який був виданий Київським районним судом м.Одеси. 
Правовою підставою даної заяви є посилання на ст.433 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України та п.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 рокуу заяві АТ «Райффайзен Банк Аваль»про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 1512-2753/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк Аваль» ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року, та постановлення нової, якою заяву Банку задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання, у тому числі позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» та його представник - адвокат Ковальова Н.А., як то передбачено ст. 130 ЦПК України (т.2, а.с.101-103). Відповідачі – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлені про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (т.2, а.с. 110-113). При цьому, оскільки ОСОБА_2 змінила своє прізвище на « ОСОБА_3 » (т.2, а.с.81), то вона сповіщалась за прізвищами ОСОБА_2 і « ОСОБА_3 ».

Разом з тим, 02.06.2020 року від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвокатаКовальової Н.А. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Банку, крім того представник просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати (т.2, а.с. 114-119). 
При цьому, колегія суддів враховує, що у відповідності до п.п. 1, 5 Розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, з наступними змінами (т.2, а.с. 120-121), апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Оскільки жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання прийняти участь у справі особисто, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів. 
Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є постанова суду, є 11.06.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив із того, що з дня повернення виконавчого документа, станом на 2014-2015 роки, та з часу набрання законної сили рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2011 року пропущено строк, встановлений законом.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2011 року Київським районним судом м. Одеси по справі №1512/2-2753/11 задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Кредитним договором №014/0059/74/65471 від 13.09.2006 року, та на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» з відповідачів в солідарному порядку стягнуто заборгованості по кредиту в сумі 318395,48 грн., заборгованості по відсотках 32320,08 грн., пені з прострочення тілу кредиту 13489,15 грн., пені за прострочення відсотків по кредиту в сумі 28379,02 грн., а всього стягнуто 392 583,73 грн. (т.1, а.с. 98-100).

01.03.2012 року на адресу Київського районного суду м.Одеси надійшла заява представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» Івкової Л.В. про видачу рішення та виконавчих листів по справі № 1512/2-2753 (т.1, а.с.102).
06.03.2012 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392 583,73 грн. з ОСОБА_1 (т.2, а.с. 8).
Крім того, 06.03.2012 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392583,73 грн. з Секретарюк М.В. (т.2, а.с. 33).
12 квітня 2013 року за вихідним №114-10-0-00/1857 представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» була направлена Заява про відкриття виконавчого провадження в Другий Приморський ВДВС ОМУЮ за виконавчим листом по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392 583,73 грн. з ОСОБА_1 (т.2, а.с. 9).
22 квітня 2013 року головним державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчиком В.О. винесена Постанова № В-8/963 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392 583,73 грн. із ОСОБА_1 (т.2, а.с. 10).

Крім того, 24 квітня 2013 року заступником начальника Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ Дмитренко О.Ю. була винесена Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 37703662 за виконавчим листом по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392583,73 грн. із ОСОБА_2 (т.2, а.с. 34).

Таким чином, враховуючи, що починаючи з 24 квітня 2013 року по день звернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду з даним позовом, тобто до 28 лютого 2019 року, що складає майже 6 років, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» взагалі не цікавився процесом виконання судового рішення, в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_2 , а тому суд дійшов правильного висновку про пропуск строку звернення до суду із вимогами про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання і видачі дублікату цього виконавчого листа і відсутності поважних причин для поновлення цього строку.

Що стосується стягнення заборгованості за вищевказаним судовим рішенням з ОСОБА_1 , то суд першої інстанції правильно встановив, що 30 грудня 2014 року була винесена Постанова про повернення виконавчого документа ВП № 40889795 стягувачеві за виконавчим листом по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392 583,73 грн. з ОСОБА_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення (т.2, а.с. 11).
Зазначені обставини не заперечуються учасниками справи, що свідчить про обізнаність АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що починаючи з 30 грудня 2014 року виконавчого провадження не існує і рішення суду, в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не виконується.
Оскільки із зазначеного часу і по день звернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду з даним позовом, тобто до 28 лютого 2019 року, пройшло більше 4-х років, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» не цікавився процесом виконання судового рішення, в частині стягнення заборгованості з  ОСОБА_1 , а тому суд дійшов правильного висновку про пропуск строку звернення до суду із вимогами про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання і видачі дублікату цього виконавчого листа, так як поважних причин пропуску цього строку матеріали справи також не мають.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом та з апеляційною скаргою на ухвалу суду, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» вказав, що він 25.02.2015 року повторно направляв Заяву про відкриття виконавчого провадження до Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ за виконавчим листом по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392583,73 грн. з ОСОБА_1 (т.2, а.с. 12).
Однак, матеріали справи не мають доказів отримання цієї заяви про відкриття виконавчого провадження Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ, що свідчить про безпідставність доводів представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про повторне звернення із заявою про виконання судового рішення.
Більше того, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» вказав, що він 30 жовтня 2016 року направляв Заяву про хід виконавчого провадження в Приморський відділ ДВС ОМУ за виконавчим листом по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392 583,73 грн. з ОСОБА_1 (т.2, а.с. 13).
Однак, доказів того, що дана заява отримана Приморським відділом ДВС ОМУ матеріали справи також не містять, що свідчить про безпідставність доводів представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що він цікавився ходом виконання судового рішення.

І лише тільки 11.03.2019 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Першого Київського ВДВС ОМУЮ із Заявою про надання інформації в порядку ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження». В заяві мається відмітка про її отримання Першим Київським ВДВС ОМУЮ 13.03.2019 року (т.2, а.с. 35).

20.03.2019 року Перший Київський ВДВС м. Одеси ГТУЮ направив Банку лист, в якому зазначив, що 24.04.2013 року, тобто майже 6 років тому назад було винесено Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження стосовно стягнення заборгованості із ОСОБА_2 . Постанова разом з оригіналом виконавчого документа направлена до АТ «Райффайзен Банк Аваль» та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву. У відкритті виконавчого провадження відмовлено на підставі ст. 8, 9, 19 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що до заяви про відкриття виконавчого провадження не надана довіреність представника Банку (т.2, а.с. 36).
Крім того, надати будь-яку інформацію по вищезазначеному провадженню не представляється можливим оскільки виконавче провадження знищене, у зв`язку зі спливом строку зберігання, передбаченого законодавством». 

Крім того, 29.03.2019 року Першим Приморським ВДВС м. Одеси ОМУЮ повідомлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що згідно перевірки журналу виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, вказане виконавче провадження завершено та виконавчий документ повернуто АТ «Райффайзен Банк Аваль»; виконавче провадження по виконавчому листу № 2-2753/11 від 06.03.2012 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 392 583,73 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» передано на зберігання до архіву. Станом на теперішній час, вказаний виконавчий документ на виконанні у Відділі не перебуває. Більш детальну інформацію щодо стану виконання виконавчого листа №2-2753/11 від 06.03.2012 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 392 583,73 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» неможливо надати у зв`язку з тим, що відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах Державної виконавчої служби, строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву складає три роки» (т.2, а.с. 40).
На підтвердження своїх доводів, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду першої інстанції довідки Адміністративного діловодства АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 07.03.2019 року, з яких вбачається, що згідно журналу обліку вхідної кореспонденції за період з 24.05.2013 року по 07.03.2019 року документи щодо ОСОБА_2 , та з 14.03.2015 року по 07.03.2019 року документи щодо ОСОБА_1 від Першого Приморського ВДВС ОМУЮ м. Одеса до Адміністративного діловодства ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходили (т.2, а.с. 37, 38).
Заперечуючи проти постановленої оскаржуваної ухвали суду, АТ «Райффайзен Банк Аваль» в апеляційній скарзі також посилався на вказані обставини, які на його думку свідчать про те, що державні виконавці не повідомляли АТ «Райффайзен Банк Аваль» про хід виконавчих проваджень.
Однак, зазначені обставини не спростовують висновку суду першої інстанції про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» протягом майже 6 років та більше 4-х років, відповідно, не цікавився ходом виконавчих проваджень стосовно стягнення кредитної заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.05.2011 року по справі №1512/2-2753/11, яким було задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення боргу із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Більше того, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» не оскаржував бездіяльність державних виконавців, яка полягала в довгостроковому невиконанні судового рішення, та не звертався до суду у встановлений трирічний строк із заявою про видачу дублікатів виконавчого листа про стягнення на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за судовим рішенням із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 а звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання лише після збігу строку для виконання судового рішення і знищення виконавчих проваджень.

Разом з тим, суд врахував, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 велись переговори щодо врегулювання проблемної заборгованості Позичальника перед Банком, що підтверджується Протоколом зустрічі від 31.08.2015 року (т.2, а.с. 39).

Відмовляючи в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції виходив із того, що п.17.4 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України вказано, що суд, який видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
З огляду на вищевикладене, суд дійшов правильного висновку про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» пропущені усі строки, визначені ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» загальний строк пред`явлення виконавчого документу для виконання, складає три роки, які встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення. 
Суд зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що рішення суду набрало законної сили 29.05.2011 року, заявник отримав виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 06.03.2012 року, та пред`явив його до виконання. 

Однак, як було вказано вище, 24 квітня 2013 року заступником начальника Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ Дмитренко О.Ю. була винесена Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 37703662 за виконавчим листом по справі № 2-2753/11 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 392583,73 грн. із Секретарюк ОСОБА_4 (т.2, а.с. 34).

Що стосується боржника ОСОБА_1 , то судом першої інстанції вірно встановлено що виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі постанови державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Бахової В.І. 30 грудня 2014 року.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно п.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі повернення виконавчого документа стягувачу  у зв`язку з неможливістю в повному обсязі виконати рішення суду, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.  
Таким чином, з дня повернення виконавчого документу станом на 2013-2015 роки, а також із часу набрання законної сили рішенням Київського районного суду м.Одеси 29.05.2011 року, було пропущено трирічний строк, встановлений законом, проте, із вказаною заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду лише 28.02.2019 року.

Більше того, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» було відомо про повернення виконавчого документу, фактично між Банком та виконавчими службами відбувалось лише листування, Банк попереджав, що буде змушений звернутись до суду зі скаргою у разі бездіяльності державного виконавця, але на протязі тривалого часу будь-яких дій з приводу виконання рішення суду не приймав, не оскаржував постанови виконавчої служби, не звертався зі скаргами на дії державних виконавців, внаслідок чого банком пропущені строки, а суду не доведені причини поважності пропуску строків пред`явлення виконавчого документу, його поновлення та підстави видачі дублікату, який може бути виданий тільки до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання у відповідності до п.17.4 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України.
Такі правові позиції також викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про те, що заява АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі  №1512/2-2753/11 та про видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволенню не підлягає. 
Вказаний висновок суду першої інстанції не протирічить вимогам чинного та міжнародного законодавства, які передбачають, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції, та на що посилається заявник апеляційної скарги.
Такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з того, що умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначає ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто стадія виконання судових рішень про стягнення кредитної заборгованості не може бути безмежною і безстроковою, а має бути здійснена у суворій відповідності до вищезазначених вимог чинного законодавства, яким регулюються питання виконання судових рішень, та у встановлений законом строк. 

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» ставить перед судом питання про видачу дублікатів виконавчого листа про стягнення на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 в солідарному порядку із ОСОБА_2 49 330,72 доларів США, в той час, як згідно резолютивної частини ухваленого судового рішення від 10 травня 2011 року (т.1, а.с.98-100), та виконавчого листа (т.2, а.с. 8), сума заборгованості вказана у загальному розмірі 392 583,73 грн., а не в доларах США.

З цих підстав, як у суду першої інстанції, так і у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для видачі дублікатів виконавчого листа, який не буде співпадати з його оригіналом та з резолютивною частиною ухваленого судового рішення, а саме про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку із ОСОБА_2 49 330,72 доларів США.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра