КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 травня 2020 року 
м. Київ
справа № 761/11845/19 
провадження №22-ц/824/313/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Болотова Є.В., Музичко С.Г.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року /суддя Осаулов А.А./
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, -  
 
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернувся з вимогами про розірвання шлюбу, відповідач звернувся з зустрічним позовом про визнання шлюбу недійсним.
Рішенням  Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.11.2018 року - розірвано, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,- відмовлено. /а.с. 92-95/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з двома ідентичними апеляційними скаргами, поданими 12.12.2019 р. як до суду апеляційної інстанції так і в порядку подачі скарги через суд першої інстанції, в яких просив рішення суду скасувати, визнати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ним недійсним з моменту укладення з підстав його фіктивності.
Колегія суддів вважає ідентичні апеляційній скарги, подані з урахуванням різного порядку оскарження однією апеляційною скаргою.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що минуло менше трьох місяців як ОСОБА_2 розлучилась зі своїм чоловіком - ОСОБА_5 , його знайомим, саме з метою укладення фіктивного шлюбу та подальшого виїзду у Великобританію на постійне місце проживання. Вказував на те, що на укладенні шлюбу були присутні колишнє подружжя ОСОБА_5 та їх неповнолітні діти. В подальшому, дізнавшись високі вимоги та те, що отримати громадянство Великобританії буде майже неможливо ОСОБА_2 вирішила оформити розлучення. Таким чином, вказував на те, що судом першої інстанції не враховано наявності корисливої мети - отримання підданства Великобританії, відсутності дошлюбного спілкування, спільного набутого майна, окремого проживання та взагалі відсутністю будь-яких відносин та наявністю відносин з третіми особами. Наголошував на тому, що укладений шлюб є фіктивним, укладений без мети створення родини, а єдина мета укладення цього шлюбу - одержання ОСОБА_2 громадянства Великобританії.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином.
Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», установлено, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території, зокрема м. Києва, із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2.
Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених цією постановою.
Так, у м. Києві з 25.05.2020 р.  послаблено протиепідемічні заходи, дозволено регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; перевезення пасажирів метрополітенами.
Таким чином, з урахуванням вище викладеного,  зважаючи на те, що сторони повідомлені про розгляд апеляційної скарги, клопотань про відкладення не надходило, а їх неявка відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає  розгляду справи, колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з  прийняттям рішення про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні первісного позову, на підставі наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з моменту укладання шлюбу сімейне життя не склалось, фактично шлюбні відносини відсутні. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше примирення та існування шлюбу неможливе.
Відповідач ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву, в якій просив шлюб, укладений між ним та позивачкою, визнати недійсним. Зустрічну позовну заяву обґрунтовував тим, що шлюб було укладено без мети створення сім`ї, а з метою одержання пільг і привілеї, а саме - одержання відповідачем в подальшому підданства Великобританії та можливості переїзду для постійного проживання до Великобританії відповідача за зустрічним позовом, її неповнолітніх дітей, а також батька її дітей - ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2018 року у Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2782 від 24.11.2018 року /а.с. 4/.
Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання шлюбу недійсним, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 21, 24 СК України про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; частиною 3, 4 ст. 56 СК України якими передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом; ст. 112 СК України якою передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Встановивши, що доказів примирення стороною відповідача надано не було, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу.
Відмовляючи у визнанні шлюбу фіктивним, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 2 ст. 40 СК України про те, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя; ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши, що в ході судового розгляду, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення позивачем законних прав та інтересів відповідача, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, наявність домовленостей щодо фіктивного укладання шлюбу; наявність корисливої мети; намагання через укладення фіктивного шлюбу отримати дозвіл на постійне місце проживання у Великобританії; відсутність дошлюбного спілкування; підтримання відносин з іншими особами, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. 
Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що на розгляді суду першої інстанції перебував позов про розірвання шлюбу та визнання його фіктивним, що надавало змогу суду першої інстанції дослідити в сукупності вказані сторонами обставини на підтвердження позовних вимог кожного з них.
Так, звертаючись з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 вказує на те, що з відповідачем не проживає, водночас у позові вказує як адресу його місця проживання АДРЕСА_1 - свою адресу проживання.
Звертаючись з зустрічним позовом, ОСОБА_1 вказував, що шлюб створений без мети створення сім`ї, з метою одержання громадянства Великобританії. Зазначав також, що з ОСОБА_2 до укладення шлюбу не зустрічався, всі питання обговорював з її колишнім чоловіком ОСОБА_5 .
На підтвердження викладених обставин, ним надано фото його фактичної дружини, докази проїзду та бронювання готелю, та заявлено клопотання про допит свідків, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
У відзиві на зустрічний позов ОСОБА_2 зазначає про введення суду в оману, не визнає обставини, викладені у позові, водночас наголошує, що тягар доказування фіктивності шлюбу лежить на стороні, яка про це заявляє, не надаючи жодного доказу або не зазначаючи аргументів, що могли б бути перевірені судом.
Відсутні у матеріалах справи і будь-які докази щодо існування будь-яких відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 СК України, шлюб, який визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.
ОСОБА_1 зазначає про те, що наміру створення сім`ї не мав, з ОСОБА_2 до укладення шлюбу знайомий не був. Вказуючи про відсутність доказів, суд першої інстанції не врахував, що доведення факту відсутності відносин, з огляду на формальний характер контраргументів ОСОБА_2 довести неможливо оскільки їх не існувало.
Більше того, ОСОБА_2 , звертаючись з заявою про розірвання шлюбу, окрім загальних фраз, не зазначає жодних подробиць або фактів, що можливо було б перевірити, що у взаємозв`язку з відсутністю доказів у матеріалах справи дає підстави колегії суддів вважати, що шлюб, укладений між сторонами фіктивний, без наміру створювати сім`ю та набувати права та обов`язки подружжя. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.
Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд,  - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року - задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року -скасувати.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, - задовольнити.
Шлюб, укладений  між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.11.2018 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції в м. Києві, актовий запис №2782 від 24.11.2018 року, - визнати недійсним.
Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:
Стягнути з ОСОБА_2 / реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 /паспорт громадянина Великобританії № НОМЕР_2 / судовий збір у сумі 768, 40 грн.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:
Стягнути з ОСОБА_2 / реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 /паспорт громадянина Великобританії № НОМЕР_2 / судовий збір у сумі 1152, 60 грн.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: