УХВАЛА
 
14 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 358/1281/17
провадження № 51-9954 ск 18
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвали Богуславського районного суду Київської області від 18 грудня 2019 року та Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Тому, скаржник заперечуючи законність ухвал має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, саме істотні порушення норм права, які є підставами для скасування або зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Однак усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування допущення місцевим й апеляційним судами таких порушень вимог закону, що відповідно до ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексуоспорюваних ухвал з огляду на правила глави 34 КПК (провадження за нововиявленими або виключними обставинами). 
Натомість, як убачається зі змісту скарги, у ній захисник насамперед заперечує повноту судового розгляду при вирішенні справи по суті, правильність установлення у вироку фактичних обставин, а також не погоджується з оцінкою доказів, покладених в основу згаданого рішення. Водночас скаржник не зазначає обставин в аспекті ст. 459 вказаного Кодексу, питання щодо яких вирішувалось у цьому конкретному провадженні. 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвали Богуславського районного суду Київської області від 18 грудня 2019 року та Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3