П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/2182/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук А.В.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
18 березня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року  (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від  07 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині строку, з якого має бути поновлена виплата пенсії, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.
03 лютого 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Крім того, у відзиві відповідач просить суд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року скасувати, та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
03 березня 2020 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до суду подано заяву про розгляд справи в  порядку письмового провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 03 березня 2020 року було прийнято протокольну ухвалу.   
За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
05 березня 2020 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та його представників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що в 1994 році позивач виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Ізраїлі. З 1994 року позивач не отримував пенсію.
У жовтні 2011 та серпні 2013 року позивач звертався до Пенсійного фонду України з заявою про поновлення виплати йому пенсії за віком у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009.
Листами від 25.10.2011 №20144/Л-11 та від 06.09.2013 №13406/Л-11 Пенсійний фонд України повідомив позивачу про відсутність підстав згідно чинного законодавства для виплати пенсії позивачу за межі України та звернуто увагу, про те, що рішення КСУ №25-рп/2009 не має зворотної сили і поширюється на осіб, які виїхали за межі України після 07.10.2009, тобто після його прийняття.  
Вважаючи рішення Пенсійного фонду України протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 26.05.2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014 у справі №757/4110/14-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Постанову Печерського районного суду міста Києва від 26.05.2014 року скасовано та постановлено нову, якою позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано УПФУ у Тульчинському районі Вінницької області поновити, нарахувати та виплатити раніше призначену пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 19.08.2013.
Листом Тульчинського ОУПФУ Вінницької області від 12.07.2017 №397/09-37/02-1 повідомлено позивача про припинення виплати пенсії до з`ясування місця фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України.
26 листопада 2018 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою, яка нотаріально завірена апостилем, про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з липня 2017 році з доданими реквізитами банківського рахунку позивача.
Листом від 02.01.2019 № 05/09-37/021 відповідачем відмовлено позивачу у поновленні виплати пенсії, у зв`язку з тим, що згідно з вимогами, визначеними в п.10 "Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках", заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду за зазначеними у заяві місцем фактичного фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина Україна або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання місця її проживання реєструються в установленому порядку. 
Вказано, що оскільки в заяві про відкриття банківського рахунку для отримання пенсії ОСОБА_1 зазначено місце проживання держава Ізраїль, поновити виплату пенсії можливо буде  після особистого звернення пенсіонера до Тульчинського ОУПФУ Вінницької області з внутрішнім паспортом громадянина України та документами, що підтверджують місце його фактичного проживання в Україні.
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Даючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд зауважує, що в прохальній частині відзиву на апеляційну скаргу  Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області просить суд: апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року у справі № 120/2182/19-а залишити без задоволення; рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року скасувати, та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Однак, колегія суддів констатує той факт, що в даному випадку суд апеляційної інстанції не може розглядати вимоги відповідача в частині скасування рішення Вінницького окружного адміністративного суду та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, оскільки вказані вимоги повинні бути викладені в апеляційній скарзі у відповідності до вимог ст. 296 КАС України.
У зв`язку з тим, що  Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не подано належним чином оформлену апеляційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року, а позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги ОСОБА_1 з урахуванням доводів зазначених у відзиві відповідача.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 09 липня 2019 року звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області  в поновленні йому пенсії від 02.01.2019 року; визнати бездіяльність відповідача щодо не виплати та не поновлення йому пенсії - протиправною та зобов`язати відповідача поновити пенсію з липня 2017 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацію втрати частини доходів, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та виплачувати належну позивачу пенсію на визначений ним банківський рахунок.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 209 року адміністративний позов  задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , що викладена у листі від 02.01.2019 №05/09-37/021.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії та виплатити її із 02 січня 2019 року на визначений ним банківський рахунок. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги позивача стосуються виключно питання строку, з якого необхідно здійснити поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 . 
А саме на переконання позивача, в даному випадку при встановленні протиправності дій органу Пенсійного фонду щодо його незаконної відмови у поновленні пенсії - виплата пенсії повинна бути поновлена без обмеження будь яким строком, у зв`язку з чим вважає, що пенсія повинна бути поновлена саме з дати її незаконного припинення - з липня 2017 року.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що оцінка обставинам, які стосувались питання строку, з якого необхідно здійснити поновлення виплати пенсії позивачу надавалась судом першої інстанції.
За наслідками розгляду даного питання  Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято ухвалу від 07 жовтня 2019 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з липня 2017 року по 01 січня 2019 року шляхом поновлення її відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів залишено  без розгляду.
Колегія суддів зауважує, що вказана ухвала сторонами не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили.
Відповідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи надавалась оцінка строку звернення до суду, так і усім доказам в їх сукупності, які були надані сторонами, а тому доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі є необґрунтованими.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.