Ухвала
 
02 березня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 522/16961/18
провадження № 61-3303ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року у складі судді Бондар В. Я. та постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 5 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовано тим, що 04 березня 2006 року сторони уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-7411/09 від 30 червня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано. ОСОБА_1 зазначала, що з моменту розірвання шлюбу ОСОБА_2 не надає постійної та достатньої допомоги на утримання дитини. Крім того, посилалась на те, що відповідач працездатний, отримує мінливий дохід, щонайменше 1 раз на 3 місяці перетинає державний кордон України, з його слів зареєстрований як приватний підприємниць в Словенії та подав документи на отримання громадянства Словенії.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4 000,00 грн з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з їх доведеності, крім того зазначив, що письмовими доказами підтверджується здатність ОСОБА_2 сплачувати аліменти у розмірі 4 000,00 грн.
 
ОСОБА_2 17 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у вищевказаній справі.
У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2 просить, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини до 2 000,00 грн.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи те, що касаційна скарга подана 17 лютого 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в редакції Закону № 460-ІХ.
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
 
Предметом позову у цій справі є стягнення аліментів, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.
Заявник у своїй скарзі посилається на підстави, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Доводи заявника про те, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 4 000,00 грн призводить до обмеження його інтересів та суттєво відображаються на його повсякденному житті, не підтверджені належними та допустимими доказами, а що стосується наявності у заявника заборгованості зі сплати аліментів, то ця обставина не звільняє його від встановленого законом обов`язку утримувати свою дитину в достатньому для її життя і розвитку обсязі, а відтак не підтверджує виняткове значення справи для нього.
Інших посилань випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга не містить.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішен                                                                                                      ня. 
 
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик