ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 квітня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/14410/19
Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/600/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді  Вінгаль В.М.,
суддів:  Губар В.С., Кузюри Л.В.,
за участю секретаря судового засідання: Шапко В.М.,
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: Виконавчий комітет Чернігівської міської ради,
третя особа: Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради,
особа, яка подала апеляційну скаргу: виконавчий комітет Чернігівської міської ради,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про  встановлення факту,  що має  юридичне значення, третя особа - Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради,                     
прізвище судді: Логвіна Т.В.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,
дата складання повного тексту рішення: 10 лютого 2020 року, 

                                      УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити у якості факту, що має юридичне значення, ту обставину, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хрещате, Козелецького району, Чернігівської області та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , з 30 січня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав у якості члена сім`ї наймача житлового приміщення без реєстрації шлюбу разом із ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Неданчичі, Ріпкинського району, Чернігівської області, проживала з 1978 року у квартирі АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернігові. 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 70-х-80-х роках минулого століття ОСОБА_3 виступала наймачем квартири АДРЕСА_1 . Разом із нею у якості члена сім`ї проживала її племінниця ОСОБА_2 .. Після смерті ОСОБА_3 у жовтні 1988 року, рішенням Деснянського районного народного суду м. Чернігова від 17 січня 1989 року у цивільній справі №2-240/89 за ОСОБА_2 фактично було визнано самостійне право на вказане житло, яке виникло у останньої як у члена сім`ї померлої ОСОБА_3 .
Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної ради народних депутатів від 13 березня 1989 року № 77 «Про відкриття особових рахунків по ЖЕУ району» ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Після розірвання ОСОБА_1 шлюбу із ОСОБА_4 , який було зареєстровано 16 грудня 1983 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка не перебувала у шлюбі, виникли фактичні шлюбні відносини. При цьому, впродовж тривалого часу ОСОБА_1 залишався зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_2 , фактично проживаючи однією сім`єю разом із ОСОБА_2 спочатку за вказаною адресою, с потім - за зареєстрованою адресою місця проживання останньої. Після одноособової приватизації та подальшого відчуження належного йому житла по АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 був зареєстрованим за своїм нинішнім місцем проживання з 30 січня 2006 року на підставі особистої письмової заяви ОСОБА_2 . Жодна інша особа не набувала права користування квартирою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 та/або з ОСОБА_1 , та не проживала за вказаною адресою на постійній основі. Жодної іншої угоди щодо порядку користування жилим приміщенням, у розумінні ч.2 ст.65 ЖК УРСР, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладалося. Впродовж багатьох років ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили разом однією родиною, мали спільний бюджет, утворюваний за рахунок заробітних плат, а потім пенсій, удвох вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу. При цьому, питання укладення офіційного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не розглядалося, оскільки у цьому не вбачалося більш-менш достатньої необхідності. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла.

З метою реалізації права, передбаченого ч.1 ст.106 ЖК УРСР, ОСОБА_1 звернувся до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, але йому була надана відповідь про те, що він не є членом сім`ї ОСОБА_2 у розумінні ст.64 ЖК УРСР, був зареєстрований за місцем власного проживання як піднаймач, а отже, для визнання його наймачем за раніше укладеним ОСОБА_2 договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача після смерті вказаної особи ОСОБА_1 спочатку необхідно звернутися до суду для визнання його членом сім`ї ОСОБА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2020 року позов задоволено. Встановлено у якості факту, що має юридичне значення, ту обставину, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хрещате, Козелецького району, Чернігівської області та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , з 30 січня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав у якості члена сім`ї наймача житлового приміщення без реєстрації шлюбу разом із ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Неданчичі, Ріпкинського району, Чернігівської області, проживала з 1978 року у квартирі АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернігові. 

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Чернігівської міської ради (далі - ВК ЧМР) просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, посилаючись на неповно встановлені обставини, які мають значення для справи, ненадання  оцінки всім доказам, порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що належним відповідачем у даній справі є Чернігівська міська рада, як розпорядник державного житлового фонду, а не її виконавчий орган. Заявник наголошує на тому, що ОСОБА_1 не був членом сім`ї наймача ОСОБА_2 , оскільки не відносить до жодної із категорії осіб, зазначених у ч.2 ст.64 ЖК УРСР. При цьому, позивач не надав жодних доказів на підтвердження факту наявності між ним та ОСОБА_2 сімейних відносин.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просив залишити апеляційну скаргу ВК ЧМР без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідь голови судового засідання, пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.
За матеріалами справи,  особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 був відкритий на ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла (а.с.24).
13 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради із заявою про визнання його наймачем квартири АДРЕСА_1 та переоформлення на нього особового рахунку для здійснення розрахунків за житлово-комунальні послуги (а.с.26).
У листі Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради від 12.07.2019 року, адресованого ОСОБА_1 , було зазначено, що відповідно до поквартирної форми Б за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрований по відношенню до квартиронаймача: піднаймач ОСОБА_1 , який не є членом сім`ї ОСОБА_2 згідно до ст.64 ЖК України. Для переоформлення особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 йому необхідно звернутися до суду для визнання його членом сім`ї ОСОБА_2 (а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України   визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Зокрема, п.6 ст.294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просив встановити лише факт проживання його з 30 січня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 у якості члена сім`ї наймача житлового приміщення без реєстрації шлюбу разом із ОСОБА_2 , водночас заявлені вимоги свідчать про наявність спору про право користування квартирою АДРЕСА_1 ,  але таких вимог ОСОБА_1 заявлено у позові не було.  
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а вимоги ОСОБА_1 залишенню без розгляду на підставі  п.6 ст.294 ЦПК України, оскільки вони мають бути заявлені у позові про вирішення спору про право.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ВК ЧМР підлягає стягненню 1152,60 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2020 року скасувати.
  Позовну заяву ОСОБА_1 до  Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про  встановлення факту,  що має  юридичне значення, залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Чернігівської міської ради 1152,60 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється  з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання  
                                              
Судді