ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 
Київ
справа №804/3394/17
адміністративне провадження №К/9901/17510/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Губської О.А.,  
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В., 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 804/3394/17  
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року (головуючий суддя: Кононенко О.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя: Білак С.В., судді: Шальєва В.А., Олефіренко Н.А.), 

ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору

1.          Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:
1.1.          визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18 травня 2017 року № 2072 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції підполковника поліції ОСОБА_2 » в частині пункту 1 про накладення на старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції підполковника поліції ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
1.2.          Позов обґрунтовано тим, що він не вчиняв дій, які порушують транспортну чи службову дисципліну, а наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності прийнятий без урахування всіх фактичних обставин.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
2.          Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року, адміністративний позов задоволено.
2.1.          Скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18 травня 2017 року №2072 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції підполковника поліції ОСОБА_1 » про накладення на старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
2.2.          Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції,  виходив з недоведеності відповідачем в межах визначеної законодавством процедури службового розслідування вчинення позивачем дисциплінарного проступку та порушення ним транспортної дисципліни.
ІІІ. Касаційне оскарження
3.          Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.
4.          В обґрунтування касаційної скарги вказує, що суди не врахували всіх обставин справи та всіх наданих відповідачем доказів на підтвердження вчинення позивачем спірного дисциплінарного проступку, у зв?язку з чим дійшли помилкових висновків про задоволення цього позову.
5.          Позивач подав заперечення на касаційну скаргу, за змістом яких висловив незгоду з викладеними відповідачем в скарзі доводами та повідомив свою думку про правильність висновків судів першої та апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення його позову, просив судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
6.           ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та з 07 листопада 2015 року призначений з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції в порядку переатестування на посаду старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
7.          04 травня 2017 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1858 призначено проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни та транспортної дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 . 
8.          18 травня 2017 року начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області затверджено висновок службового розслідування, у якому зазначено, що підтверджено відомості про порушення транспортної дисципліни старшим слідчим - криміналістом відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_1 . 
9.          Службовим розслідуванням встановлено, що 01 травня 2017 року поліцейськими Управління патрульної поліції у місті Дніпрі складено відносно підполковника поліції ОСОБА_1 адміністративний протокол за частиною першою статті 130 КУпАП, однак він не був згодний зі складанням протоколу, чим створив конфліктну ситуацію.
10.          Також встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 залишив службовий автомобіль Ssang Yong Actyon  д.н.з НОМЕР_1 за адресою вул. Донецьке Шосе, 1.
11.          Однак, згідно з відомостями довідки ВЗА ЦЩП Головного управління Національної поліції, службовий автомобіль Ssang Yong Actyon д.н.з. НОМЕР_1 не знаходиться на позагаражному зберіганні.
12.          Згідно з журналом виїзду та в`їзду службового службового автотранспорту Головного управління Національної поліції та журналу інструктажів ВЗА ЦОП Головного управління Національної поліції підполковник ОСОБА_1 службовий автомобіль до стоянки Головного управління Національної поліції 01 травня 2017 року не повертав та інструктаж не проходив.
13.          У зв`язку з цим відповідач дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 допущені порушення дисципліни, у тому числі транспортної, а саме: нетактовне поводження під час конфліктної ситуації, відмова від проходження медичного обстеження з метою встановлення стану сп`яніння та порушення порядку експлуатації службового автотранспорту.
14.          На підставі висновку службового розслідування 18 травня 2017 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ № 2072, яким накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
15.          Позивач, вважаючи зазначений наказ протиправним, звернувся з цим позовом до суду.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
16.          Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17.          Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
18.          У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
19.          За приписами статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
20.          Спірні правовідносини регулюються, зокрема Законом України «Про Національну поліцію», відповідно до частини першої статті 1 якого Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно зі статтею 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
21.          Відповідно до пункту 4 Розділу ХІ Закону, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
22.          Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та діяв на час спірних правовідносин.
23.          Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. 
24.          За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
25.          Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
26.          Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
27.          Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлено обов`язки осіб рядового і начальницького складу та визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу:
дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;
захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;
поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;
дотримуватися норм професійної та службової етики;
берегти державну таємницю;
у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб;
стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою;
постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;
з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.
28.          За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.
29.          Частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
30.          Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту). 
31.          Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073.
32.          Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
33.          Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).
34.          до вимог пункту 6.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, голова та члени комісії, що проводять службове розслідування, наділені повноваженнями щодо проведення одночасного опитування осіб, у поясненнях яких про обставини порушення є суттєві розбіжності, з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування. Таке одночасне опитування проводиться за згодою опитуваних осіб, про його проведення складається довідка. Відповідачем не надавалось до суду жодних доказів проведення таких опитувань осіб, у поясненнях яких містяться розбіжності, що, в свою чергу, свідчить про неповноту проведення службового розслідування.
35.          Пунктом 8.1. Інструкції визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.
36.          У відповідності до вимог пункту 8.3. Інструкції, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:
обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі;
час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце    народження,    освіта,    період    служби    в    органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог   Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам;
наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;
умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;
вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено;
наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.
Також в описовій частині зазначаються відомості про залучення фахівців та дані про них, висвітлюються подані ними результати.
37.          Наказом Головного управління Національної поліції від 15 січня 2016 року № 63 затверджено Інструкцію про порядок експлуатації службового автотранспорту Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - Інструкція № 63).
38.          Згідно з пунктами 3.1 - 3.3. цієї Інструкції, самовільний виїзд службового транспорту структурних підрозділів, відділів, відділень поліції Головного управління Національної поліції категорично забороняється (пункт 3.1.).
Випуск на лінію службових транспортних засобів структурного підрозділу, відділу, відділення поліції здійснюється за дозволом його начальника або особи, яка виконує його обов?язки (пункт 3.2.).
Перед випуском службового автомобіля на лінію має бути проведено перед рейсові медичний огляд та інструктажі водія, перевірка технічного стану та комплектності транспортного засобу (пункт 3.3).
Після отримання дозволу на випуск транспортного засобу на лінію водій та уповноважена особа структурного підрозділу, відділу, відділення поліції вносить до журналу обліку виїздів і повернення транспортних засобів відмітки про виїзд транспортного засобу, на підставі чого водії допускаються до виконання службових завдань (пункт 3.4).
Режим роботи транспортних засобів структурних підрозділів, відділів, відділень поліції Головного управління Національної поліції встановлюється з 8.00 до 19.00 години. У виняткових випадках, за погодженням керівника структурного підрозділу відділу, відділення поліції Головного управління Національної поліції, експлуатацію транспортного засобу може бути продовжено до 22.00 години, про що водій інформує відповідальну особу структурного підрозділу, відділу, відділення поліції Головного управління Національної поліції (пункт 4.1).
Робота службового транспортного засобу може бути дозволена до 21.00 години за усною вказівкою начальника або заступника начальника Головного управління Національної поліції, відділу, відділення поліції Головного управління Національної поліції, про що водій інформує відповідальну особу структурного підрозділу, відділу, відділення поліції Головного управління Національної поліції (пункт 4.2).
Після 21.00 години службовий транспортний засіб може використовуватися тільки за письмовим дозволом начальника або заступника начальника Головного управління Національної поліції, з наданням його відповідальній особі структурного підрозділу, відділу, відділення поліції Головного управління Національної поліції (пункт 4.3).
Службові транспортні засоби мають зберігатися на території структурних підрозділів, відділів, відділень поліції Головного управління Національної поліції (пункт 5.1).
VI. Позиція Верховного Суду
39.          Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.
40.          Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
41.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв??язку з накладенням на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, підставою для якого стало вчинення ним порушення, а саме: складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного спёяніння та порушення порядку експлуатації службового автотранспорту.
42.          Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та вирішуючи питання щодо правильності застосування цими судами норм чинного законодавства, Верховний Суд виходить з такого.
43.          Зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
44.          В той же час, за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.
45.          Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
46.          Отже, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.
47.          Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.
48.          Судами встановлено, що службовим розслідуванням підтверджено, що 01 травня 2017 року автомобіль Ssang Yong Actyon   н.з. НОМЕР_1 знаходився за адресою вул. Самійла Величка 119 у м. Дніпро.
49.          При цьому суди встановили, що вказана адреса є місцем зберігання автомобіля Ssang Yong Actyon   н.з. НОМЕР_1 , відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 22 лютого 2017 року № 697, позивач використовував службовий автомобіль напередодні спірної події та у зв?язку з виявленням пошкодження колеса привіз його до шиномонтажу. 
50.          Вказані висновки судів ґрунтуються на обставинах, описаних у висновку службового розслідування та не спростовані відповідачем.
51.          Враховуючи вказане, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що такі обставини в розумінні положень Інструкції № 63 не свідчать про наявність в діях позивача порушень транспортної дисципліни. 
52.          Інші обставини, які б свідчили про порушення позивачем вимог Інструкції №63, зокрема її пунктів 3.3-3.4, 4.1-4.2, 5.1, відповідачем у висновку не вказані та не підтверджені доказами під час розгляду справи.
53.          Водночас, суди встановили, що висновок службового розслідування ґрунтується виключно на поясненнях опитаних осіб, інших доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем порушень, зазначених в цьому висновку, відповідачем до суду не надано.
54.          Таким чином Верховний Суд вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність на посилання у висновку службового розслідування на такі пояснення як належні та достатні докази вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а також на те, що позивач після повернення із відрядження повинен був обов`язково повернути автомобіль до стоянки Головного управління Національної поліції, оскільки такі посилання нормативно не обґрунтовані.
55.          Втім, суди встановили, що за вимогами Інструкції №63 для виходу на лінію, транспортний засіб спочатку повинен бути доставлений до стоянки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, де перевіряється технічний стан автомобіля та проводиться медичний огляд водія.
56.          Також суди встановили, що 01 травня 2017 року позивач помітив, що на автомобілі Ssang Yong Actyon   н.з. НОМЕР_1 пошкоджене колесо, у зв`язку з чим перемістив автомобіль до станції шиномонтажу за адресою вул. Донецьке Шосе, 1. В подальшому він не планував його забирати після ремонту колеса, оскільки у зв`язку зі святкуванням дня народження після обіду почав вживати спиртні напої. Забрати автомобіль після ремонту колеса повинен був ОСОБА_4 Ввечері позивач став свідком бійки між невідомими особами, однак безпосередньої участі в бійці не приймав, а лише зупинив порушників словами «стій поліція». 
57.          Ці обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_5 , який був потерпілим в бійці. Доказів на їх спростування, зокрема, відповідачем не надано та судами не встановлено.
58.          Крім цього, позивачем не заперечувалася та обставина, що ввечері 01 травня 2017 року він знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
59.          Втім, ця обставина, згідно висновку про службове розслідування, позивачу у провину не ставилась, а тому не є предметом дослідження в межах цієї справи.
60.          Водночас, відповідач не надав доказів, які б свідчили, що позивач перед затриманням працівниками патрульної поліції у місті Дніпрі керував автомобілем Ssang Yong Actyon   н.з. НОМЕР_1 . Більш того, із наданих при проведенні службового розслідування пояснень працівником станції шиномонтажу вбачається, що автомобіль дійсно знаходився біля шиномонтажу за адресою вул. Донецьке Шосе 1, про що також зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення № 209382.
61.          З висновку службового розслідування судами встановлено, що в провину позивачу поставлено саме факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння. Цим висновком визнано відомості про порушення позивачем транспортної дисципліни такими, що знайшли своє об?єктивне підтвердження, та запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 3.3-3.4, 4.1-4.2, 5.1 Інструкції про порядок експлуатації транспортного засобу.
62.          Статтею 7 Дисциплінарного статуту, за порушення якої в тому числі до позивача застосовано спірний захід дисциплінарного впливу, визначено, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
63.          В той же час, за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про її низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.
64.          Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
65.          З урахуванням цього, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.
66.          Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.
67.          Проте, суди встановили, що фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника, в межах службового розслідування встановлено не було. 
68.          Крім цього, встановлено невідповідність вказаного висновку службового розслідування, зокрема, вимогам щодо обґрунтованості.
69.          При цьому Верховний Суд вважає правильними висновки судів про безпідставність твердження відповідача про те, що позивач керував автомобілем Ssang Yong Actyon н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння з огляду на помічені працівниками патрульної поліції у місті Дніпрі ввімкнені фари та відкриті вікна автомобіля, а також наявність особистих речей позивача в автомобілі, оскільки будь-якими доказами не доведено сам факт керування останнім цим автомобілем.
70.          Окрім того, суд апеляційної інстанції зі змісту постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська по справі №199/3198/17 від 27 липня 2017 року встановлено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП провадження по адміністративній справі відносно позивача закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Наведена постанова набрала законної сили 08 серпня 2017 року.
71.          Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
72.          Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 КУпАП, а тому ці обставини при розгляді справи про скасування наказу від 18 травня 2017 року № 2072 не доказуються та вважаються доведеними.
73.          За таких обставин, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про необгрунтованість зазначення відповідачем як на підставу порушення ОСОБА_1 транспортної дисципліни - складання щодо позивача протоколу про вчинення адміністративного правопорушення,  передбаченого статтею 130 КУпАП.
74.          Крім цього, з висновку службового розслідування від 18 травня 2017 року суди встановили відсутність посилань на дослідження характеристики особи позивача (зокрема, про наявність або відсутність у нього діючих дисциплінарних стягнень, відомості про проходження служби) та не зазначено про обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також неможливість застосування в даному випадку іншого заходу дисциплінарного впливу, окрім найсуворішого - звільнення зі служби.
75.          З урахуванням викладеного Верховний Суд вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що цей висновок складено в  порушення вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, оскільки він не містить всі необхідні відомості, які можуть повинні враховуватися при прийнятті вмотивованого рішення. Крім цього, висновок не містить посилань на докази, які підтверджують дійсне вчинення позивачем спірного дисциплінарного проступку, а наявні в ньому відомості не становлять склад порушення, за яке може настати відповідальність поліцейського.
76.          При цьому, Верховний Суд наголошує, що наявність у органу державної влади дискреційних повноважень не означає, що він не повинен дотримуватись механізму, правової процедури, що законодавчо визначена для, зокрема, проведення службового розслідування в межах дисциплінарної справи, а також регулює підстави та порядок застосування дисциплінарних стягнень.
77.          Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура службового розслідування встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.
78.          Ця правова процедура встановлює межі вчинення повноважень суб`єктом владних повноважень щодо проведення ним такого розслідування та повноважень щодо накладення дисциплінарних стягнень за його результатами і, у разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.
79.          Колегія суддів зазначає, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
80.          Водночас, порушення такої процедури тягне за собою протиправність всіх рішень суб?єкта владних повноважень, які прийняті за її результатами.
81.          За цих обставин Верховний Суд вважає, що суди правильно вказали на недостатність доказів на підтвердження протиправності дій позивача, які кваліфікувались відповідачем як порушення службової дисципліни, а тому спірний наказ про його притягнення до дисциплінарної відповідальності є таким, що прийнятий без достатніх правових підстав, у зв?язку з чим підлягає скасуванню в судовому порядку як протиправний.
82.          З огляду на викладене, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для їх задоволення позову.
83.          Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій не підтвердилися під час розгляду касаційної скарги, не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не приймаються Судом як належні, оскільки зводяться до переоцінки встановлених обставин справи.
84.          Всі обставини спірних правовідносин в повній мірі перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи та ухвалення оскаржуваних судових рішень, їм надана належна правова оцінка. Водночас, аргументи, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведені.
85.          Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, оскільки за правилами Кодексу адміністративного судочинства України об?єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
86.          За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та  апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у судових рішеннях повно і всебічно з?ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
87.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
88.          За змістом частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
89.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VIІ. Судові витрати
90.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року залишити без задоволення.
2.          Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. А. Губська

Судді                                                                                             М.В. Білак

                                                                                              О.В. Калашнікова