Справа № 456/527/19                                Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С. 
Провадження № 22-ц/811/2688/19                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 
Категорія:45

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цапа П.І.
з участю: Мамроцького О ОСОБА_1 І., представника Стрийського 
міськрайонного центру зайнятості Мацюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Стрийського міськрайонного центру зайнятості, треті особи Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Стрийське управління Державної казначейської служби України Львівської області про відшкодування майнової і моральної шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу та засуджено до трьох років обмеження волі, стягнуто на користь позивача 37 500,00 грн. моральної шкоди та 58 532,25 грн. матеріальної шкоди. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ухвалено стягнути 162025 грн. втраченого заробітку за період з 01.05.2011 року по 31.07.2015 року, 114868.68 грн. індексації розміру відшкодування майнової шкоди, 2281.40 грн. витрат на лікування. Стягнення на користь позивача Стрийським міськрайонним центром зайнятості мали вчинятись відповідно до постанови Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.07.2018 року щомісячними платежами до десятого числа місяця, що слідував за нарахуванням виплат в розмірі 50% від суми державної допомоги по безробіттю боржника до повного виконання стягнення в загальному розмірі 256526.07 грн. Однак Стрийський міськрайонний центр зайнятості вимог Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не виконував в порядку, строки та спосіб, встановлений вищевказаною постановою, не дотримувався строків виплат, самостійно змінював розмір стягнень, а стягнувши на користь позивача 2750.26 грн. за період липень-серпень 2018 року фактично зупинив виконавче провадження із надуманих підстав закінчення такого стягнення, не попередивши ні стягувача, ні третю особу Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, подальші виплати взагалі припинив. За весь період стягнення позивач жодного разу не отримав стягнення в розмірі 50%, а відповідач Стрийський міськрайонний центр зайнятості загалом безпідставно не стягнув на користь позивача 3923.90 грн. Вказує, що окрім права на відшкодування прямої дійсної шкоди заподіяної відповідачем в сумі 3923.90 грн., позивачу належить право на індексацію не отриманих виплат на рівень інфляції за весь період неналежного виконання обов`язку відповідачем, яку позивач розрахував в сумі 445.76 грн., а також і розмір відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює в сумі 4369.66 грн. З наведених підстав просить стягнути з казначейського рахунку Львівського обласного центру зайнятості на свою користь 4369.66 грн. майнової шкоди та 4369.66 грн. моральної шкоди.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 – відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 , вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з`ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про те, що відрахування на користь позивача проводились у відповідності до вимог чинного законодавства, а дії відповідача були правомірними. Вказує, що суд безпідставно не врахував пояснення представника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо правомірності та законності оскарженої сторонами виконавчого провадження постанови від 26.07.2018 року. Зазначає, що стягнення на користь позивача Стрийським міськрайонним центром зайнятості мали вчинятись відповідно до постанови Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.07.2018 року щомісячними платежами до десятого числа місяця, що слідував за нарахуванням виплат в розмірі 50% від суми державної допомоги по безробіттю боржника до повного виконання стягнення в загальному розмірі 256526.07 грн. Також апелянт посилається на те, що судом не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, щодо неухильного та повного виконання рішення суду, оскільки саме за сприяння відповідача боржник не сплачував борг в період з 16.08.2018 року по 25.09.2018 року. Також судом не надано належної оцінки поданим доказам у справі, які безспірно підтверджують обґрунтованість позовних вимог, зокрема, поза увагою суду залишилась виписка з карткового рахунку позивача. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника Стрийського міськрайонного центру зайнятості Мацюк Н.М. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відрахування на користь позивача проводилися Стрийським міськрайонним центром зайнятості відповідно до вимог чинного законодавства України, дії відповідача були правомірними, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової та моральної шкоди є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом першої інстанції безспірно встановлено, що на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2015 року, яким ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 162025 грн. втраченого заробітку за період з 01.05.2011 року по 31.07.2015 року, 114868,68 грн. індексації розміру відшкодування майнової шкоди, 2281,40 грн. витрат на лікування, державним виконавцем 26.07.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 , які він отримує у Стрийському МРЦЗ.
Як вбачається з постанови, така винесена старшим державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа №456/4595/14, видного Стрийським міськрайонним судом Львівської області 17.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 162025 грн. втраченого заробітку за період з 01.05.2011 року по 31.07.2015 року, 114868,68 грн. індексації розміру відшкодування майнової шкоди, 2281,40 грн. витрат на лікування. 
Постановою державного виконавця також передбачено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу. 
Відповідно до ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.
Тобто, на допомогу по безробіттю стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Відповідно до ч.3 розділу VІ Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства соціально політики в Україні 15.06.2015 року №613, допомога по безробіттю виплачується не рідше, ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць. Період, за який здійснюється поточне нарахування допомоги по безробіттю, обмежується датою, що передує дню останнього відвідування безробітним центру зайнятості, де він зареєстрований. Остаточний розрахунок виплат допомоги по безробіттю здійснюється з урахуванням рішення про припинення виплат і включає нарахування за останній день відвідування центру зайнятості, що входить до визначеного періоду виплати.
Судом встановлено, що 27.07.2018 року відповідачем Стрийським міськрайонним центром зайнятості отримано постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу держави виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівські області Дидик Н.І. від 26.07.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню № 52809851 щодо стягнення з боржника ОСОБА_3 , котрий перебував на обліку в Стрийському МРЦЗ на користь позивача ОСОБА_2 162025,00 грн. втраченого заробітку за період з 01.05.2011 по 31.07.2015; 114868,68 грн. індексації розміру відшкодування майнової шкоди, 2281,40 грн. витрат на лікування, а всього 279175,08 грн.
Відповідно до вказаної постанови державного виконавця, відповідачем Стрийським міськрайонним центром зайнятості стягнуто з допомоги безробітного ОСОБА_3 витрати на лікування на користь позивача ОСОБА_2 з нарахованої допомоги з безробіття за період з 17.07.2018 року по 15.08.2018 року в розмірі 50% нарахованої допомоги по безробіттю з 17.07.2018 року по 30.07.2018 року - 1283,45 грн., з 31.07.2018 року по 15.08.2018 року - 1466,81 грн., що становить 2750,26 грн.
Оскільки витрати на лікування було стягнуто повністю, стягнення з допомоги по безробіттю з метою дотримання вимог ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем було припинене правомірно.
Заперечуючи щодо задоволення позову ОСОБА_2 , Стрийський міськрайонний центр зайнятості посилався на те, що відповідно до ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу по безробіттю стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника, разом з тим постанова старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу держави виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівські області Дидик Н.І. від 26.07.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню № 52809851 щодо стягнення з боржника ОСОБА_3 , котрий перебував на обліку в Стрийському МРЦЗ на користь позивача ОСОБА_2 , не містить достатньої та необхідної інформації що стягнення слід проводити з метою виконання рішення суду саме на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Оскільки 04.10.2018 року безробітний ОСОБА_3 звернувся до Стрийського міськрайонного центру зайнятості з заявою про стягнення з належної йому допомоги по безробіттю на підставі постанови старшого державного виконавця на користь позивача ОСОБА_2 , стягнення на користь позивача було відновлено, переказані кошти з виплаченої допомоги з безробіття боржнику з 26.09.2018 року по 04.11.2018 року в розмірі 50% нарахованої допомоги по безробіттю з 26.09.2018 року по 08.10.2018 року становили 953,42 грн., з 09.10.2018 року по 23.10.2018 року - 1100,10 грн., з 24.10.2018 року по 04.11.2018 грн. становили 880,08грн., всього 2933,60 грн. 
За період перебування в статусі безробітного ОСОБА_3 відповідачем Стрийським міськрайонним центром зайнятості нараховано допомогу по безробіттю в розмірі 11367,76 грн., з якої Стрийським міськрайонним центром зайнятості на користь позивача ОСОБА_2 проведено утримання в розмірі 50% нарахованої допомоги, що становить 5683,86 грн. 

Довідкою, виданою Стрийським міськрайонним центром зайнятості 15.03.2019 року №236/1307/06-2019 підтверджується, що з нарахованої допомоги з безробіття ОСОБА_3 проведено стягнення на користь ОСОБА_2 , а саме з 17.07.2018 по 30.07.2018 – 2566,91 грн., з 31.07.2018 по 15.08.2018 – 2933,62 грн., з 26.09.2018 по 08.10.2018 – 1906,85 грн., з 09.10.2018 по 23.10.2018 – 2200,21 грн., з 24.10.2018 по 04.11.2018 – 1760,17 грн. Всього за зазначені періоди нараховано допомогу по безробіттю ОСОБА_3 в сумі 11367,76 грн. з якої проведено утримання Стрийським міськрайонним центром зайнятості в розмірі 50% нарахованої допомоги, що становить 5683,86грн. на користь ОСОБА_2 .
За вищенаведеного, беручи до уваги положення ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відрахування на користь позивача проводилося відповідачем Стрийським міськрайонним центром зайнятості відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.
Оскільки колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відрахування на користь позивача проводилося Стрийським міськрайонним центром зайнятості відповідно до вимог чинного законодавства України, то вірним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, стягнення якої позивач обґрунтовував порушенням Стрийським міськрайонним центром зайнятості вимог чинного законодавства щодо відрахувань на користь ОСОБА_2 з допомоги по безробіттю, виплата якої була призначена та проводилася ОСОБА_3 . 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

  ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 18.06.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П. 

Цяцяк Р.П.