Ухвала
 
26 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 367/3877/15-ц
 
провадження № 61-4295ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу голови Гостомельської селищної ради Київської області на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах Держави в особі Кабінету Міністрів України до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання рішення незаконним, визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та витребування її із чужого незаконного володіння,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2015 року перший заступник прокурора Київської області, який діє в інтересах Держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду із вище зазначеним позовом.
 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2015 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області відмовлено.                       
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково.
 
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2015 року скасовано, й ухвалено нове судове рішення, яким позов першого заступника прокурора Київської області задоволено частково. 
Визнано рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11 березня 2010 року недійсним. 
Витребувано з володіння ОСОБА_1 на користь Держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0021 площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову першого заступника прокурора Київської області відмовлено.
 
01 березня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку голова Гостомельської селищної ради Київської області подав касаційну скаргу, що надійшла 06 березня 2020 року, в якій заявник просить суд скасувати постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, й залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі 359/2012/15-ц та від 20 листопада 2018 року у справі 907/50/16, Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі 367/2530/15-ц, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга голови Гостомельської селищної ради Київської області подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах Держави в особі Кабінету Міністрів України до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання рішення незаконним, визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та витребування її із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою голови Гостомельської селищної ради Київської області на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року. 
 
Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області вищезазначену цивільну справу № 367/3877/15-ц.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 квітня 2020 року. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

 
                                                                                                             О. В. Білоконь

 
                                                                                                                          Н. Ю. Сакара