Ухвала
 
18 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 521/17795/16-ц
провадження № 61-7410ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Судакова Валерія Валерійовича на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Астарта Брок», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , про визнання правочину недійсним, визнання покупцем за договором, визнання права власності на квартиру, скасування свідоцтва про право власності, за заявою третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Астарта Брок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним, визнання покупцем за договором, визнання права власності на квартиру, скасування свідоцтва про право власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Судакова В. В. на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 1 378,00 грн.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. 
 
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.
 
Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
 
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач ОСОБА_2 заявив такі позовні вимоги: визнати договір купівлі-продажу цінних паперів від 10 липня 2012 року договірною вартістю 280 320,00 грн без ПДВ, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , - недійсним у частині, що стосується прав покупця, визнати покупцем за договором купівлі-продажу цінних паперів від 10 липня 2012 року № Б?32/2012-1 договірною вартістю 280 320,00 грн без ПДВ, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в 1/2 частці, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та скасувати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 . Позивачем визначена ціна позову в розмірі 899 500,00 грн.
 
Оскільки один відсоток ціни позову у вказаній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 становить суму, яка більша 5 мінімальних заробітних плат, ставка судового збору за подачу позовної заяви становить 8 543,60 грн (1 378*0,4)*3+1 378*5). 
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600,00 грн.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви третьою особою) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви третьою особою) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_5 звернулася до суду з такими позовними вимогами: визнати договір купівлі-продажу цінних паперів від 10 липня 2012 року договірною вартістю 280 320,00 грн без ПДВ укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 - недійсним у частині, що стосується прав покупця, визнати покупцем за договором купівлі-продажу цінних паперів від 10 липня 2012 року № Б-32/2012-1 договірною вартістю 280 320,00 грн без ПДВ, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в 1/2  частці, визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та скасувати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 . Третьою особою визначена ціна позову в розмірі 899 500,00 грн.
 
Оскільки один відсоток ціни позову у вказаній справі за позовними вимогами ОСОБА_5 становить суму, яка більша 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, ставка судового збору за подачу позовної заяви третьою особою становить 9 920,00 грн (1 600*0,4)*3+1 600*5). 
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
 
Отже, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даному випадку становить 36 927,20 грн (8 543,60+9 920,00)*200%). 
 
Враховуючи вищевказане, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 36 927,20 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». 
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Підпунктом 3 пункту 12 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 Цивільного процесуального кодексу України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". 
 
Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,  статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Судакова Валерія Валерійовича на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року залишити без руху та надати місячний строк для виконання вимог ухвали, але не пізніше десяти днів з моменту закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID?19).
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара