ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року 

м. Київ
справа № 522/13857/15-а
адміністративне провадження № К/9901/12295/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 10.09.2015 (суддя Кравчук Т.С.) та 
постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 (колегія у складі суддів Танасогло Т.М., Бойка А.В., Яковлєва О.В.) 
у справі № 522/13857/15-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо керування й посилання на регулювання постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», Законом України від 14 червня 2011 року №3491- VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», Законами України «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік», «Про державний бюджет України на 2014 рік», «Про державний бюджет України на 2015 рік»   та іншими, в тому числі, що будуть внесені іншими законами у ч.3   ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ при перерахуванні пенсії позивачу за рішеннями судів; 
- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахування пенсії позивачу по 18 червня 2011 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»,   Законом України від 14 червня 2011 року №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», Законами України «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік», «Про державний бюджет України на 2014 рік», «Про державний бюджет України на 2015 рік»   та іншими, в тому числі що будуть внесені іншими законами у ч.3   ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ; 
- визнати протиправними дії відповідача щодо надання відповідним документом про здійснення нарахування за ВП №45139911 відповідальній особі за Порядком незаконно обмеженої суми у розмірі 8 551,98 грн., як унеможливлюючи виконання в повному обсязі й всупереч рішень судів; 
- визнати протиправними бездіяльність відповідача щодо негайного виконання в повному обсязі рішень судів за виконавчим листом №2а/1522/6712/11 від 17 червня 2013 року, а саме невиплату щомісячно позивачу з 01 січня 2011 року пенсії за «Розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі 1503008261 відповідачем на 22 травня 2015 року», тобто у розмірі 4 872,74 грн. щомісяця чи додатково по 981,26 грн. за кожний подальший місяць прострочення недоплаченої з 01 січня 2011 року пенсії; 
- зобов`язати відповідача призначити, перерахувати й виплачувати позивачу пенсію та надати відповідальній особі за Порядком відповідного документа про здійснення нарахування за ВП №45139911 задля негайного виконання в повному обсязі рішень судів за виконавчим листом №2а/1522/6712/11 від 17 червня 2013 року та «Розрахунком пенсії вислугу років по пенсійній справі 1503008261 відповідачем на 22 травня 2015 року» щомісяця з 01 січня 2011 року; 
- зобов`язати відповідальну особу за Порядком внести до Реєстру рішень виконання яких гарантується державою, дані з повторно наданого відповідно документа про здійснення нарахування боржником за ВП №45139911 задля негайного виконання в повному обсязі рішень судів за виконавчим листом №2а/1522/6712/11 від 17 червня 2013 року та «Розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі 15030082 відповідачем на 22 травня 2015 року»; 
- зобов`язати відповідальну особу за Порядком передати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, витяг з Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та оригінал повторно наданого відповідного документу про здійснення нарахування Боржником за ВП №45139911 задля негайного виконання в повному обсязі рішень судів за виконавчим листом №2а/1522/6712/11 від 17 червня 2013 року та «Розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі 1503008261 відповідачем на 22 травня 2015 року»; 
- зобов`язати орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів подати рішення, згідно з Порядком для погашення заборгованості відповідача за ВП №45139911 казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за виконавчим листом №2а/1522/6712/11 від 17 червня 2013 року та «Розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі 1503008261 відповідачем на 22 травня 2015 року.
2.          Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2015 у задоволенні позову відмовлено.
3.          Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2015. Позовні вимоги за період до 06.01.2015 залишено без розгляду. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з 06.01.2015 відмовлено.
4.          У касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.04.2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.
6.          Направлено особам, які беруть участь у справі копії цієї ухвали, а також копію касаційної скарги відповідачу.
7.          У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу з 01.01.2011 призначена пенсія згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262- ХІІ від 09.04.1992 за вислугу 27 років в розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення, яке складається з таких видів: посадовий оклад 1100.00 грн. оклад за військовим званням - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 35% 430,50 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення 2741,60 грн. що обчислена відповідно до довідки управління оперативної служби головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, яким їй надано гриф обмеження доступу для службового користування.
9.          На виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2012 року у справі №2-1522/6712/11, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2013 року, позивачу у липні 2013 року проведено перерахунок пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, відповідно до вимог ч.3 ст. 43 Закону 2262-ХІІ за період з 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року.
10.          Не погоджуючись із кінцевою датою перерахунку пенсії, вважаючи зазначені дії позивача протиправними, позивач звернувся до суду.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у судовому рішенні не вказано кінцеву дату періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, то відповідач правомірно припинив виплату перерахованої пенсії позивача з 19 червня 2011 року, а саме з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», згідно з яким установлено, що у 2011 році норми і положення ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. 
12.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що позовні вимоги до 06.01.2015 необхідно залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. 
Відмовляючи у задоволенні позову з 06.01.2015, суд апеляційної інстанції зазначив, що у 2015-2016 роках норми і положення ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 та 2016 роки.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.          Позивач у касаційній скарзі наголошує, що не пропуcтив строк звернення до суду.
14.          Вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідачем протиправно було припинено виплату перерахованої пенсії позивача відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
15.          Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу. Просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, та дійшов таких висновків.
17.          Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.
18.          Позивачу призначено пенсію у відповідності до ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
19.          З 01.10.2011 частину 3 статті 43 Закону № 2262-Х1І викладено в наступній редакції: «Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
20.          Рішенням Конституційного Суду України N 20-рн/2011 від 26.12.2011 пункт 4 розділу VII Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року N 2857-VІ з наступними змінами визнано таким, що відповідає Конституції України.
21.          В зазначеному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що Верховна Рада України, доповнивши пунктом 4 розділ VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет» України на 2011 рік», визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має: забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в статті 116 Конституції України.
22.          Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що у 2015-2016 роках норми і положення ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 та 2016 роки.
23.          Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
24.          Судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір пенсії позивача обчислено на підставі вищевказаного Порядку.
25.          Колегія судді погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відмови у визнанні дій відповідача щодо невиплати суми коштів у розмірі 8551,98   грн. неправомірними та про зобов`язання їх виплатити, оскільки погашення заборгованості за рішеннями суду здійснюється в порядку виконання судового рішення, а не шляхом подання окремого позову.
26.          В частині застосування наслідків пропуску строку Суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (у редакції, що діяла до 15.12.2017).
27.          Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (у редакції, що діяла до 15.12.2017).
28.          Судом апеляційної інстанції встановлено, що позов подано до суду 06 липня 2015 року. Проте суд не навів дату, яку слід вважати початком перебігу строку звернення до суду. Окрім того, суд не з`ясовував поважність причин пропуску строку звернення до суду. Доводів про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду відповідач не наводив і це питання вирішувалося без обговорення сторін. 
29.          Відтак, у частині залишення позовної заяви без розгляду за період до 06.01.2015 суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованих висновків без дослідження обставин справи. 
30.          Оскільки суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду лише в цій частині (в частині строку), постанову цього суду слід скасувати та залишити без змін постанову суду першої інстанції.
31.          Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
32.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -          

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року у справі №   522/13857/15-а скасувати.
Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2015 року залишити в силі. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб