ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 червня 2020 року 	м.Дніпро	справа № 200/18729/18 2а/200/768/18	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2019 року                                                  у справі № 200/18729/18 (2а/200/768/18) (суддя Томаш В.І.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Мелконян Артура Саркісовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено:
          - визнано дії поліцейського 2 роти 3 батальйону рядового поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мелконян Артура Саркісовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності                   за ч.2 ст.122 КУпАП протиправними;
          - постанову серії ЕАВ №726735 від 12.11.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП скасовано;
          - провадження у справі закрито.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
          Зазначає, що ненадання відеозапису з фіксуванням факту вчинення правопорушення не може бути підставою для уникнення від адміністративної відповідальності. Крім того, визнаючи протиправними дії відповідача суд вийшов за межі своїх повноважень.
          Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
          Згідно постанови серії ЕАВ №726735 рядовим поліції 3 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Меконян А.С. було застосовано адміністративне стягнення до позивача у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що 12.11.2018 року в м. Дніпрі по вул. Січових Стрільців позивач, керуючи автомобілем «Тойота Корола»», д/н НОМЕР_1 , при здійсненні повороту, не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б ПДР України.
          Суд першої інстанції, визнаючи протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.
          Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду, враховуючи наступне.
          Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
          Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
          Пунктом 9.2. «б» ПДР передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
          Відповідно до ч.2ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
          Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
          Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
          Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
          Дослідивши матеріали справи, а саме, копію постанови серії ЕАВ №726735 від 12.11.2018р., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки окрім оскарженої постанови, інших доказів, які б підтвердили факт вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не надано.
          Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
          В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          В даному випадку, відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
          Щодо визнання судом протиправними дій відповідача, колегія суддів зазначає наступне.
          Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).
          Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
          За загальним правилом статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
          Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
          Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
          У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
          Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
          Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
          В даному випадку дії інспектора поліції щодо виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію». Вчинення інспектором поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення - постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.
          З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у даній справі необхідно скасувати в частині визнання дій поліцейського 2 роти 3 батальйону рядового поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мелконян Артура Саркісовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП протиправними, а в решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
          Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

          Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2019 року                                                  у справі № 200/18729/18 (2а/200/768/18) - скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання дій поліцейського 2 роти 3 батальйону рядового поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мелконян Артура Саркісовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП протиправними.

          В цій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

          В решті рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня          2019 року у справі № 200/18729/18 (2а/200/768/18) - залишити без змін.

          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак