ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7568/18  Номер провадження 22-ц/814/312/20	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 
на заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 15 травня 2019 року, постановлене суддею Тімошенко Н.В.,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат,

в с т а н о в и в:
21.09.2018 ОСОБА_2 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, установлений рішенням Октябрького районного суду м.Полтави від 27.08.2014 (справа №544/1142/2014), та стягувати зі ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, та додаткові витрати для оплати її лікування та навчання по 300 грн. на місяць.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового рішення від 27.08.2014 (справа №544/1142/2014) отримує від відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення нею повноліття. Із часу ухвалення судом указаного рішення витрати на забезпечення потреб доньки суттєво збільшилися, зокрема, на харчування, духовний та фізичний розвиток, пов`язаний із відвідуванням школи мистецтв, на лікування через захворювання доньки на пієлонефрит, дисметаболічна нефропатія та астигматизм. 
Позивач не працює, оплачує квартиру, в якій проживає разом із донькою, окрім доньки має на утриманні непрацездатну матір, а тому не може на належному рівні забезпечувати потреби дитини. Припускає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки у заявленій частці ј від його заробітку.
Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2019 позов ОСОБА_2 задоволено. 
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.11.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 15.05.2019 залишено без задоволення./а.с.93-94/
Додатковим рішенням Октябського районного суду м.Полтави від 12.05.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини./а.с.131-132/
Рішення районного суду, в частині, якою позовні вимоги задоволено, вмотивовано тим, що збільшення розміру аліментів, присуджених рішенням суду, відповідатиме інтересам дитини, зумовлених зростанням реальних і розумних потреб дитини в її матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для її розвитку. Відмовляючи у стягненні додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, районний суд виходив з підстав їх недоведеності.
Відповідач із рішенням районного суду, в частині збільшення розміру аліментів, не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить в цій частині рішення районного суду змінити із 1/4 на 1/8 частину від доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Доводить, що не був обізнаний про розгляд районним судом позову ОСОБА_2 щодо збільшення розміру аліментів, які ним сплачуються на підставі судового рішення від 27.08.2014 (справа №544/1142/2014), судові повістки за місцем реєстрації не отримував, оскільки перебував за кордоном та провернувся в Україну лише 05.04.2019.
Вважає, що наведені позивачем підстави збільшення розміру аліментів, а саме, те, що вона не працює, має на утриманні матір, а донька хворіє на пієлонефрит, дисметаболічна нефропатія та астигматизм, є недостатніми для збільшення розміру стягнень. 
Посилаючись на положення ст.185 СК України доводить, що хвороба дитини є підставою стягнення додаткових витрат, а не збільшення розміру аліментів, що стягуються згідно судового рішення, а самі хвороби не є хронічними та не потребують постійних витрат пов`язаних із їх лікуванням.
Вважає, що районний суд помилково застосував до спірних правовідносин положення ст.192 СК України та не врахував, що з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у справі №544/1142/2014 від 27.08.2014 матеріальний стан та стан здоров`я ОСОБА_2 не змінилися, докази, що на її утримання перебуває матір відсутні. Він, ОСОБА_1 , на даний час є безробітнім, стабільного доходу не має, на підставі судового рішення сплачує аліменти на утримання матері в розмірі 800 грн., має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на підставі ч.2 ст.84 СК України утримує матір малолітньої – ОСОБА_6 , до досягнення дитиною трьох років.
Вважає, що районний суд помилково не врахував положення ч.5 ст.183 СК України, за яких розмір аліментів на утримання двох дітей становить 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, тобто по 1/6 на кожного із дітей.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
В судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи в апеляційній інстанції.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
Судом установлено та не оспорюється сторонами, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.08.2014 (справа №554/16116/13ц) зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11.04.2012 та ухвалено до стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та продовжувати до досягнення дитиною повноліття./а.с.14/
ОСОБА_3 має захворювання: пієлонефрит, дисметаболічна нефропатія та астигматизм./а.с.11-13/
Задовольняючи позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів до ј частини доходу (заробітку), районний суд керувався положеннями ст.182 СК України, беручи до уваги взаємний обов`язок батьків утримувати дитину, стан її здоров`я, зростання реальних і розумних потреб дитини в її матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для її розвитку.
Апеляційний суд із висновками районного суду в повній мірі погодитися не може з таких підстав.
Частинами першою, другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У відповідності до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183,184 СК України.
З огляду на викладені норми матеріального права, ОСОБА_2 вправі заявити вимоги про зміну способу їх стягнення із твердої грошової суми на частку від доходу. 
Обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України).
Згідно ч.ч.1,3 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи наведені норми процесуального права та принцип диспозитивності цивільного процесу, колегія суддів приймає до уваги докази, надані відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення від 11.07.2019. 
Такі докази підтверджують сімейний і матеріальний стан платника аліментів та з об`єктивних причин, що не залежали від його волевиявлення, не були подані до суду першої інстанції. Поважність підстав зумовлена тим, що розгляд справи відбувався в заочному порядку. При цьому, апеляційний суд враховує, що судові повістки, адресовані відповідачу, надсилалися районним судом за адресою, відмінною від місця його реєстрація та не були вручені адресату по закінченню строку їх зберігання, що підтверджує неналежне повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду.
Апеляційним судом установлено, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває його матір ОСОБА_7 , на користь якої ним, на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21.08.2013 (справа №554/7462/13-ц), щомісячно сплачуються аліменти у твердому грошовому вимірі у сумі 800 грн., починаючи з 13.06.2013 і на весь час життя матері./а.с.57-58/
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.09.2017, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №1057./а.с.56/
Отже зміна сімейного стану платника аліментів, пов`язана із утриманням малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є підставою для визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) батька з урахуванням положень ч.5 ст.183 ЦПК України, за яких розмір аліментів на утримання двох дітей становить 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, тобто по 1/6 на кожного із дітей.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності підстав збільшення аліментів таких висновків не спростовують та фактично зводяться до заперечень розміру присудженої частки.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, зменшивши частку до 1/6.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 15 травня 2019 року змінити в частині розміру аліментів, що стягуються зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині залишити рішення районного суду без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 10.06.2020.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

                                                                               С.М. Бондаревська