Ухвала
 
20 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 234/8752/18
провадження № 61-3672ск20
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років помер її батько ОСОБА_5 , після смерті якого залишилась спадщина: будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначала, що спадкоємцями за законом є вона ( ОСОБА_2 ) та її сестра ОСОБА_4 . Вона з сестрою звернулися до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу з заявами про прийняття вищевказаної спадщини, де їм стало відомо, що за три дні до смерті батько склав заповіт згідно якому все майно, що входить до складу спадщини, заповідається у рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідачам по справі.
 
Вважала, що цей заповіт було складено її батьком у стані тяжкої хвороби, яка позбавляла його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, пояснюючи, що у 2015 році ОСОБА_5 захворів на онкологічне захворювання та довго лікувався, останній раз з 08 грудня 2017 року до 22 грудня 2017 року, де під час лікування отримував наркотичний анальгетик морфін у вигляді ін`єкцій. 22 грудня 2017 року батька виписали з лікарні у тяжкому стані з останнім ступенем онкологічної хвороби, та за прогнозами лікарів йому залишалось жити від двох до п`яти тижнів. Для полегшення больового стану ОСОБА_5 було призначено наркотичні анальгетики в таблетках, того ж дня вона ( ОСОБА_2 ) домовилась з відповідачем ОСОБА_3 , що остання буде доглядати за ОСОБА_5 вдома поки вона ( ОСОБА_2 ) знаходиться на роботі. Як потім їй стало відомо, ОСОБА_3 в свою чергу домовилась з ОСОБА_1 , що остання теж буде доглядати хворого батька у ті часи та дні коли вона ( ОСОБА_2 ) зайнята по роботі. Вважала, що відповідач ОСОБА_1 , зрозумівши, в якому стані знаходиться ОСОБА_5 , що під впливом наркотичних засобів він не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати, заволоділа правовстановлюючими документами на будинок на АДРЕСА_1 , та умовила батька скласти заповіт на її ( ОСОБА_1 ) користь та на користь відповідача ОСОБА_3 . Також зазначала, що заповіт було складено у приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйової С. С. о 12.50 годині 27 грудня 2017 року, однак заповіт батько ні прочитати, ні підписати не міг, тому його підписала ОСОБА_6 у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вважала, що в такому стані волевиявлення заповідача не було вільним і не могло відповідати його волі, а тому такий правочин є недійсним. Цим недійсним правочином вона ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 були позбавлені права на спадщину за законом.
 
Враховуючи зазначене просила визнати заповіт, складений ОСОБА_5 недійсним та стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 704,80грн.
 
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2019 року, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, позовні вимоги задоволено.
 
Визнано заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 27 грудня 2017 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйовою С. С. за реєстровим № 5689, на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 недійсним. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі по 352,40 грн з кожної.
 
Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем доведено в суді і підтверджується доказами, відповідний стан спадкодавця в момент посвідчення заповіту. При цьому суд послався на історію хвороби померлого ОСОБА_5 , згідно якого останній в період з 08 грудня 2017 року до 22 грудня 2017 року перебував на лікуванні з тяжкою онкологічною хворобою та під час лікування приймав наркотичні засоби 2 рази на добу. Після виписки йому було призначено також наркотичні анальгетики за необхідності. Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 53 від 17 квітня 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждав психічними розладами, соматогено зумовленими, з важким астенічним синдромом наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням, з періодичними порушеннями свідомості різного ступеня, на фоні раку шлунку Т2Н1МО (термінальна стадія), стан після оперативного лікування, курсів ПХТ і не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Стороною відповідача не надано належних доказів на спростування висновків експертів, відповідно до яких померлий на момент укладення оспорюваного заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.
 
19 лютого 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року в указаній вище справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
 
У березні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 лютого 2020 року ОСОБА_1  надіслала засобами поштового зв`язку матеріали на усунення недоліків.
 
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.
 
В касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що судами необґрунтовано відхилено клопотання про проведення повторної судово-психіатричної експертизи.
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
 
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанови Донецького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року. 
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
 
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови. 
 
Оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав зупинення дії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанови Донецького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, а також не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення дії судових рішень, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень, то клопотання задоволенню не підлягає.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати із Краматорського міського суду Донецької області цивільну справу № 234/8752/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанови Донецького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 12 травня 2020 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         А. І. Грушицький
 
В. В. Сердюк
 
І. М. Фаловська