ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2068/19	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
            суддів Колоколова С.І.,
                                                          Разюк Г.П.,
секретар судового засідання – Щербатюк О.В.,
за участю представників учасників судового процесу:
від АТ «НАК «Нафтогаз України»: Пронюк В.Я., за довіреністю;
від ОСББ «Вільямса-59 К»: Цимбал С.Ю., за ордером, Статірова О.С., голова правління;
від ОСББ «Вільямса 59 Д»: не з`явився;
від ОК «МЖСТ «ДОМ»: Лихота О.В., за наказом;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”
на рішення Господарського суду Одеської області
від 23 січня 2020 року (повний текст складено 03.02.2020р.)
по справі № 916/2068/19
за позовом Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”
до відповідачів: 
1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59-К”,
2. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59 Д”
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу “МЖСТ “ДОМ”
про стягнення заборгованості за Договором постачання природного газу від 23.10.2017р. №8140/1718-ТЕ-23 в розмірі 201  082,90 грн., з яких 130   077,86 грн. – пені, 25 685,82 грн. – 3% річних, 45 319,22 грн. – інфляційні втрати,

та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59 Д”
до відповідачів: 
1. Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”,
2. Обслуговуючого кооперативу “МЖСТ “ДОМ”
про визнання недійсним Договору про переведення боргу від 12.10.2018р. №7500/18-23/ТЕ,-

суддя суду першої інстанції: Шаратов Ю.А.
час та місце винесення рішення: 23.01.2020р., м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 17.06.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019р. Акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” (далі – Позивач, НАК “Нафтогаз України”) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59-К” (далі – Відповідач, ОСББ “Вільямса 59-К”) про стягнення заборгованості за Договором постачання природного газу від 23.10.2017р. № 8140/1718-ТЕ-23 в розмірі 201 082,90 грн., з якої 130 077,86 грн. – пеня, 25 685,82 грн. – 3 % річних, 45 319,22 грн. – інфляційні втрати.
Обґрунтовуючи позов, НАК ,,Нафтогаз України” посилається на неналежне виконання ОСББ “Вільямса 59-К” взятих на себе зобов`язань за Договором постачання природного газу від 23.10.2017р. №8140/1718-ТЕ-23 в частині своєчасної сплати за отриманий природний газ у період з 28.11.2017р. до 11.10.2018р. на підставі Договору про переведення боргу від 10.07.2018р. № 8283/18-23/ТЕ.
В процесі розгляду справи ОСББ “Вільямса 59-К” було заявлене клопотання про зменшення розміру неустойки на 100% на підставі ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2019р. залучено до участі у справі співвідповідача – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59Д” (ОСББ “Вільямса 59Д”).
Ухвалою місцевого господарського суду від 30.09.2019р. прийнято до розгляду у справі №916/2068/19 зустрічну позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59Д” до Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” про визнання недійсним Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ. Крім того, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Відповідачів за первісним позовом – Обслуговуючий кооператив “МЖСТ “ДОМ”.
Протокольною ухвалою від 29.11.2019р. судом першої інстанції було залучено в якості співвідповідача за зустрічним позовом Обслуговуючий кооператив “МЖСТ ДОМ” (ОК “МЖСТ ДОМ”, обслуговуючий кооператив).
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.01.2020р. у справі №916/2068/19 (суддя Шаратов Ю.А.) позов Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59-К” задоволено частково:
- стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59-К” на користь НАК «Нафтогаз України» 5 000,00 грн. – пені, 8 486,99 грн. – 3 % річних, 15 494,51 грн. – інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 1 055,69 грн.;
- відмовлено у задоволенні позову НАК «Нафтогаз України» в частині стягнення з ОСББ “Вільямса 59-К” 125 077,86 грн. – пені, 17 198,83 грн. – 3 % річних, 29 824,71 грн. – інфляційних втрат;
- у задоволенні позову Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59Д”  відмовлено повністю.
Крім того, даним рішенням відмовлено у задоволенні зустрічного позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Вільямса 59Д” до Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” та Обслуговуючого кооперативу “МЖСТ “ДОМ” про визнання недійсним Договору про переведення боргу від 12.10.2018р. №7500/18-23/ТЕ.
Суд першої інстанції встановив, що борг первісного боржника ОК “МЖСТ ДОМ” перед кредитором - НАК “Нафтогаз України” за Договором постачання природного газу від 23.10.2017р. № 8140/1718-ТЕ-23 був розподілений між двома новими боржниками: ОСББ “Вільямса 59-К” та ОСББ “Вільямса 59Д”. 
Встановивши, що за укладеним Договором про переведення боргу №8283/18-23/ТЕ на підставі статей 520-523 Цивільного кодексу України, ОСББ “Вільямса 59-К” набуло статус нового боржника перед кредитором – НАК “Нафтогаз України”, з борговими зобов`язаннями у розмірі 659 000,00 грн. або 44,02 %, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Позивача щодо стягнення з Відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат, у зв`язку з простроченням оплати поставленого газу.
Водночас, враховуючи пропорцію розподілу суми основної заборгованості за Договором постачання природного газу від 23.10.2017р. №8140/1718-ТЕ-23 між новими боржниками, внаслідок укладення Договорів про переведення боргу, а також повне погашення ОСББ “Вільямса 59-К” своєї частини 11.07.2018р., місцевий господарський суд зазначив, що правомірним є покладення на останнього нарахувань сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат з урахуванням його частки у розмірі 44,02 % та періоду прострочення до дня оплати, а саме, 10.07.2018р. – включно.
Здійснивши самостійний перерахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції встановив, що з ОСББ “Вільямса 59-К” підлягають стягненню наступні суми: 46  395,54 грн. – пені, 8  486,99 – 3% річних, 15  494,51 інфляційних втрат.
Разом з цим, дослідивши матеріали справи і клопотання Відповідача про зменшення пені, місцевий господарський суд врахував, що ОСББ “Вільямса 59-К” є неприбутковою організацією, взяв до уваги скрутне фінансове становище, відсутність саме вини Відповідача у порушенні зобов`язань, взятих на себе попереднім боржником - ОК “МЖСТ ДОМ”, ступень та строк виконання, зокрема, сплату суми боргу вже наступного дня після укладення договору про переведення боргу, а також відсутність доказів, які б свідчили про спричинення збитків та про погіршення фінансового стану НАК “Нафтогаз України”, у зв`язку з чим застосував своє право на зменшення розміру пені до 5  000,00 грн..
Також Господарський суд Одеської області зазначив, що оскільки ОСББ “Вільямса 59Д” не є стороною Договору про переведення боргу від 10.07.2018р. № 8283/18-23/ТЕ, укладенням якого НАК “Нафтогаз України” обґрунтовує свої позовні вимоги, ОСББ “Вільямса 59Д” не є належним відповідачем за вимогами первісного позову, а отже у задоволенні позову НАК “Нафтогаз України” до ОСББ “Вільямса 59Д” слід відмовити.
У зустрічному позові ОСББ “Вільямса 59Д” місцевим господарським судом було відмовлено з огляду на те, що відповідний правочин щодо переведення боргу був вчинений відповідно до принципу “свободи договору” закріпленого у статтях 6, 627 Цивільного кодексу України, отже не суперечить положенням статті 22 Закону України “Про теплопостачання”. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій Позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2020р. по справі №916/2068/19  в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 41 395,54 грн. та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” щодо стягнення неустойки з Відповідача у сумі 41 395,54 грн. задовольнити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги НАК «Нафтогаз України» посилається на те, що при зменшенні розміру пені суд мав врахувати майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, які беруть участь у зобов`язанні. Крім того, суд повинен був дати належну правову оцінку доказам, наданим сторонами в обґрунтування своїх позицій, щодо наявності чи відсутності збитків. Таким чином, суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин статтю 233 Цивільного кодексу України, не з`ясувавши всіх обставин, з`ясування яких передбачене згаданою нормою. Господарський суд, при вирішенні питання щодо зменшення пені, повинен був об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим. Апелянт зазначає, що під час розгляду справи не було враховано інтереси Позивача.
Зазначаючи, що відсутність вини Відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки, скаржник вважає, що місцевий господарський суд не надав належної уваги ступеню виконання зобов`язання боржником, не виконавши при цьому вимоги закону щодо оцінки майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та інших інтересів сторін, які заслуговують на увагу, що призвело до порушення ст. 233 Господарського кодексу України ст.ст. 525, 526, 551, 599, 625 Цивільного кодексу України.
Також апелянт посилається на Постанову Вищого господарського суду України від 08.04.2015р. у справі № 902/1568/14, в якій зазначено: “Пунктом 1 ст.233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Більш детально доводи Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2020р. по справі №916/2068/19 та призначено розгляд справи на 22.04.2020р.
03.04.2020р. від ОСББ “Вільямса 59-К” до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу НАК «Нафтогаз України», яким Відповідач не погоджується з її доводами та просить у задоволенні останньої відмовити повністю.
У зв`язку зі встановленням на території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про запобігання поширенню на території України короновірусу “COVID-19” від 11.03.2020р. №211, ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.04.2020р. розгляд справи №916/2068/19 було відкладено до відміни обмежувальних протиепідемічних заходів.
09.04.2020р. від ОСББ “Вільямса 59-К” до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю Відповідача.
Аналогічне клопотання надійшло до суду 21.04.2020р. від НАК «Нафтогаз України».
20.05.2020р. Південно-західний апеляційний господарський суд повідомив учасників процесу про призначення розгляду справи №916/2068/19 на 17.06.2020р. відповідною ухвалою.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з апеляційної скарги НАК «Нафтогаз України», зміст доводів та вимог апеляційної скарги зводиться до необґрунтованого висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення стягуваної суми пені до 5  000,00 грн., з огляду на таке, колегія суддів переглядає оскаржуване судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції між НАК “Нафтогаз України” та ОК “МЖСТ ДОМ” укладено Договір №8140/1718-ТЕ-23 про постачання природного газу, відповідно до якого ОК “МЖСТ ДОМ” передано природний газ на загальну суму 2 086 083,44 грн., що підтверджується відповідними Актами приймання-передачи газу.
Також, судом встановлено, що ОК “МЖСТ ДОМ” частково сплачено Позивачу за поставлений газ у розмірі 489 025,83 грн., отже заборгованість ОК “МЖСТ ДОМ” за Договором від 23.10.2017р. становила розмірі суму у розмірі 1 597 057,61 грн. (2 086 083,44 - 489 025,83 = 1 597 057,61).
В подальшому, як свідчать матеріали справи та перевірено судом першої інстанції були укладені Договори про переведення боргу ОК “МЖСТ ДОМ”, зокрема, 10.07.2018р. між НАК “Нафтогаз України” (Кредитор), ОК “МЖСТ ДОМ” (Первісний боржник) та ОСББ “Вільямса 59-К” (Новий боржник) укладено Договір про переведення боргу №8283/18-23/ТЕ на підставі статей 520-523 Цивільного кодексу України. /т. І а.с. 32-33/.
Відповідно до вказаного Договору про переведення боргу від 10.07.2018р. №8283/18-23/ТЕ, сума боргу, яка переводиться на Нового боржника, станом на момент укладення даного Договору дорівнює 659 000,00 грн.
Пунктами 3.1, 3.2 Договору про переведення боргу №8283/18-23/ТЕ передбачено, що до ОСББ “Вільямса 59-К” переходять обов`язки ОК “МЖСТ ДОМ” щодо сплати суми боргу, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за Договором  постачання природного газу від 23.10.2017р. №8140/1718-ТЕ-23. 
Згідно із пунктом 4.1 Договору про переведення боргу від 10.07.2018р.№ 8283/18-23/ТЕ Новий боржник несе відповідальність за прострочення зобов`язання у розмірах, передбачених Договором постачання природного газу від 23.10.2017р. № 8140/1718-ТЕ-23.
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що ОСББ “Вільямса 59-К” сплатило свою частину заборгованості за Договором постачання природного газу від 23.10.2017р. №8140/1718-ТЕ-23 на підставі Договору про переведення боргу від 10.07.2018р. №8283/18-23/ТЕ у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 11.07.2018р. № 40на суму 460 000,00 грн. та від 11.07.2018р. №41 на суму 199 000,00 грн. /т. І  а.с. 81, 82/. 
Статтею 629 Цивільного Кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Апеляційна колегія звертає увагу, що обов`язок сплати штрафних санкцій виник у ОСББ “Вільямса 59-К” не за порушення останнім прийнятих на себе зобов`язань стосовно оплати отриманого природного газу, а на підставі прийнятих зобов`язань щодо погашення боргу ОК “МЖСТ ДОМ”, який виник саме у Первісного боржника за договором постачання природного газу №8140/1718-ТЕ-23від 23.10.2017р.
Положення ст. 233 Господарського кодексу України, ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлюють, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.
Судова колегія звертає увагу на те, що створене власниками квартир та нежитлових приміщень, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", ОСББ “Вільямса 59-К» є неприбутковою організацією, яка використовує газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (мешканцям багатоквартирного будинку, що перебуває на балансі ОСББ), при цьому джерелом надходження коштів на рахунок ОСББ, з яких фактично і проводиться сплата штрафних санкцій, є здійснення внесків співвласниками багатоквартирного будинку, здебільшого фізичними особами, за надані їм послуги.
Аналіз статей 1, 4, 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" дозволяє дійти висновку, що основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 916/782/17 і постанові Верховного Суду від 28.09.2018 у справі №916/2387/18.
Верховний Суд в своїй постанові від 24.07.2019 у справі №915/985/18 щодо подібних правовідносин зазначає що, досліджуючи питання можливості зменшення пені, суди правильно прийняли до уваги обставини, що вплинули на виконання зобов`язання, поведінку винної сторони, причини неналежного виконання зобов`язання та відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження завдання позивачу збитків та те, що відповідач у повному обсязі розрахувався за поставлений позивачем газ. 
Така ж правова позиція у вирішенні цього питання викладена Верховним Судом у постановах від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18.
Судом першої інстанції було взято до уваги, що на момент звернення Позивача з позовом по цій справі, зобов`язання щодо погашення боргу ОК “МЖСТ ДОМ” Відповідач виконав у повному обсязі. 
Більш того, як вбачається з матеріалів справи, своє зобов`язання за договором про переведення боргу Відповідач виконав у наступний день після його підписання, підтвердивши цим свою добросовісність та відповідальність.
Крім того, апеляційний суд враховує, що погашення боргу ОК “МЖСТ ДОМ” створило додатковий тягар для Відповідача, але останній добросовісно виконав свої зобов`язання за відповідним договором переведення боргу.
При цьому, доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання Позивачу збитків в результаті дій Відповідача, матеріали справи не містять.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що предметом даного судового розгляду є стягнення штрафних санкцій, що, в свою чергу, не є основним доходом НАК «Нафтогаз України» і не може впливати на його господарську діяльність.
Також, судова колегія зазначає, що в межах розгляду даної справи №916/2068/19, якою розглядались, зокрема, вимоги НАК «Нафтогаз України» про стягнення штрафних санкцій з ОСББ “Вільямса 59-К» за договором постачання природного газу №8140/1718-ТЕ-23від 23.10.2017р. на підставі договору про переведення боргу від 10.07.2018р.№ 8283/18-23/ТЕ, Позивачем вже було застосовано до Відповідача таку міру відповідальності, як стягнення 3% річних, пені та інфляційних нарахувань, що в певній мірі компенсує збитки Позивача.
Судовою колегією відхиляються посилання НАК «Нафтогаз України» на невстановленість місцевим судом винятковості обставин та неправильного застосування ст.233 Цивільного кодексу України, адже зауваження апелянта відносно недостатності обґрунтування з боку суду підстав зменшення нарахованих санкцій носять оціночний характер.
Слід зазначити, що задоволення місцевим господарським судом позовної вимоги про стягнення пені частково, свідчить про те, що суд в однаковій мірі врахував матеріальний стан та інтереси як Позивача, так і Відповідача. Наведеним спростовується посилання Позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при зменшенні пені не врахував інтереси Позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що важкий фінансовий стан Відповідача не є винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки, не може свідчити про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки не було єдиним мотивом для задоволення такого клопотання, а оцінено в сукупності з іншими обставинами.
Стаття 551 Цивільного кодексу України надає право суду, за наявності будь-яких обставин, які мають істотне значення, реалізувати свої дискреційні повноваження щодо зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій.
Разом з цим, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Тобто, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.
Господарським судом надано оцінку таким обставинам: відсутність основного боргу, скрутне матеріальне становище Відповідача, відсутність саме його вини у порушенні зобов`язань, взятих на себе ОК “МЖСТ ДОМ”, відсутність доказів збитків Позивача, або погіршення його фінансового стану; неприбутковість ОСББ “Вільямса 59-К», джерелом надходження коштів якого є фізичні особи та те, що строк виконання зобов`язання, зокрема, сплату суми боргу вже наступного дня після укладення договору про переведення боргу.
З огляду на те, що визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, останнім було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та матеріальний стан як Відповідача так і Позивача у даній справі, що співвідноситься з аналогічною правовою позицією, яка знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019р. у справі №761/26293/16-ц.
Посилання НАК «Нафтогаз» на те, що зменшення судом розміру пені через відсутність у Відповідача необхідних коштів є звільненням боржника від відповідальності є неспроможними, адже свідчать про помилкове ототожнення Позивачем зменшення розміру неустойки з повним звільненням боржника віл відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки зі змісту ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, чітко вбачається, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, а не звільненням його від відповідальності.
Таким чином, судом застосовано власні повноваження щодо зменшення заявленої пені при повному дослідженні усіх необхідних на те умов, а тому і підстав для зміни чи скасування судового рішення у цій частині колегія суддів не вбачає.
Посилання скаржника на постанову Вищого господарського суду України від 08.04.2015р. у справі № 902/1568/14 є недоречним, оскільки відповідні правові позиції не є актуальними та обов`язковими для застосування.
Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 04.05.2018р. у справі №908/1453/14, то колегія суддів зазначає, що вказана постанова не спростовує висновки суду першої інстанції, а лише містить правовий висновок суду касаційної інстанції щодо застосування відповідних норм права, якому відповідає оскаржуване рішення у даній справі. 
Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати скаржника по сплаті судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2020р. у справі №916/2068/19 -  без змін.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови підписаний 18.06.2020р.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Колоколов С.І.

         Суддя                                                                                          Разюк Г.