Ухвала        
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/1512/17
провадження № 61-7057ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А.,                Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» на постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого                     2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стандард Фінанс Групп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації м. Одеси, Головне управління державної міграційної служби в Одеській області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,  ОСОБА_3 ,    ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстрації за місцем проживання, 
 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації м. Одеси, Головне управління ДМС в Одеській області, відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,                   про визнання такими, що втратили право користування квартирою та зняти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року задоволено заяву представника ТОВ «Стандард Фінанс Групп», визнано належним позивачем ТОВ «Стандард Фінанс Групп» на підставі договору про відступлення права вимоги від 31 жовтня 2017 року. 
01 серпня 2018 року представник позивача ТОВ «Стандард Фінанс Групп» подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив виселити                     ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 . 
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня                  2018 року позов ТОВ «Стандард Фінанс Групп» було задоволено у повному обсязі. Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Знято               ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою:                      АДРЕСА_1 . Виселено ОСОБА_1 та                     ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 . 
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові. 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» на постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.  
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2020 року касаційну скаргу                залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме: надання уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження. 
У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла уточнена редакція касаційної скарги, у якійзаявник посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні), як на підставу оскарження постанови апеляційного суду. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права, а саме: статті 40 Закону України «Про іпотеку», статті 109 ЖК УРСР у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду   від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12729/15 та постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 638/14123/14-ц.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.
Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 390, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу                      № 522/1512/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стандард Фінанс Групп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації м. Одеси, Головне управління державної міграційної служби в Одеській області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстрації за місцем проживання.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк               до 06 липня 2020 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          С. П. Штелик 
 
                                                                                                               А. А. Калараш     
 
                                                                                                               В. М. Сімоненко