ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 278/2796/18
провадження № 61-8692 св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І.,          Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – військова частина НОМЕР_1 ,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2018 року в складі судді Грубіяна Є. О. та на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2019 року в складі колегії суддів Гацалевича О. М., Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й., 
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся всуд із позовом до військової частини НОМЕР_1 і просив визнати незаконним протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 09 лютого 2018 року № 127 участині відмови в зарахуванні ОСОБА_1  зі складом сім`ї дві особи на квартирний облік ізобов`язати відповідача зарахувати його на квартирний облік із указаним складом сім`ї з 09 лютого 2018 року.
 
В обґрунтуваннясвоїх вимог ОСОБА_1 указував, що він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , одружений та потребує поліпшення житлових умов, у зв`язку з чим звернувся з заявою про зарахування його на квартирний облік. 
 
У протоколі житлової комісії від 09 лютого 2018 року встановлено відсутність підстав для зарахування на квартирний облік через наявність у нього на праві власності житлової площі у розмірі 10,58 м2. 
 
Позивач уважає таку відмову незаконною, оскільки він має бути забезпечений житловою площею з розрахунку не менше 8,8 м2 на одного, що на склад сім`ї з двох осіб становить 17,6 м2.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області                         від 06 грудня 2018 року позов задоволено. 
 
Визнано протиправним рішення  житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 09 лютого 2018 року № 127 щодо відмови в зарахуванні на квартирний облік ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи. 
 
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 зарахувати на квартирний облік         ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи з 09 лютого 2018 року. 
 
Суд першої інстанції виходив із того, що склад сім`ї позивача налічує дві особи та його має бути забезпечено житловою площею не менше 17,6 м2, проте він має у власності лише 10,58 м2, отже позивач і його сім`я мають право на поліпшення житлових умов, а тому відмова в зарахуванні його на квартирний облік у зв`язку з наявністю в нього достатньої житлової площі є незаконною.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2019 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня                       2018 року – без змін. 
 
Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних і допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
25 квітня 2019 року військова частина НОМЕР_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2018 року та на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2019 року
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення  як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відомову в задоволенні позову.
 
Указує, що на момент звернення з заявою про зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 мав у приватній власності 10,58 м2 житлової площі, що перевищує середню норму 8,8 м2, а тому відмова в зарахуванні на квартирний облік є обґрунтованою.
 
Відзив на касаційну скаргу
 
Відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що з 29 жовтня 2004 року ОСОБА_1 є власником ј частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 42,3 м2.
 
Позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ,                       з 15 липня 2017 року одружений і разом із дружиною вони зареєстровані в АДРЕСА_2 . Участі в приватизації державного житлового фонду не приймали.
 
09 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про зарахування його на квартирний облік для поліпшення житлових умов.
 
Згідно з протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 09 лютого 2018 року підставою для відмови ОСОБА_1 у взятті його на квартирний обік громадян, які потребують поліпшення житлових умов зі складом сім`ї дві особи, є наявність в його власності житлової площі 10,58 м2 за адресою: АДРЕСА_3 , яка перевищує середню норму 8,8 м2 для даного населеного пункту, затверджену Постановою виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів та президії обласної ради профспілок від 07 січня 1985 року № 4 «Про ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в області».
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній               до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне 
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.
 
Частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
 
Відповідно до статті 34 ЖК УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, зокрема, громадяни, які забезпечені житловою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.
 
Згідно з пунктом 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської та Севастопольської міських Рад народних депутатів разом із радами профспілок.
 
Відповідно до пункту 15 указаних правил при визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили й мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків тощо). 
 
Житлове приміщення надається громадянинові на всіх членів сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку (пункту 55 цих правил). 
 
Установивши, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 , склад його сім`ї становить дві особи, суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок, що його має бути забезпечено жиловою площею не менше 17,6 м2 (8,8 м2 х 2), а оскільки позивач має у власності житлову площу 10,58 м2, що є менше за встановлений законом розмір, суди обґрунтовано визнали відмову в зарахуванні його на квартирний облік незаконною.
 
Доводи касаційної скарги про наявність у власності позивача житлової площі не спростовують того факту, що розмір такої площі є нижчим за рівень, визначений для даного регіону для сімі`ї з двох осіб, і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім. 
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень – без змін.
 
Керуючись статтями  400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня                    2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2019 рокузалишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
                                                                                                                В. І. Журавель
                                                                                                                М. М. Русинчук