УХВАЛА
 
1 червня 2020 року
м. Київ
справа № 582/204/19
провадження № 51-1982 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 2 серпня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 16 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 27 квітня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також у рішенні Суду було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримано. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Поряд із цим, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. 
Наведені законодавчі положення залишено поза увагою. 
Як убачається зі змісту нової скарги, у ній захисник, ставлячи під сумнів правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при юридичній оцінці діяння, знову не викладає обґрунтування заявленої вимоги саме про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 412, 413 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, на особливості правозастосування статей 115 та 119 Кримінального кодексу України, з урахуванням сукупності зібраних доказів й установлених у справі фактів. 
Разом із цим, незважаючи на те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, скаржник не навів аргументів, які би свідчили про незаконність ухвали, зважаючи на правила статей 404, 405, 407, 415, 419 КПК. Замість цього сторона захисту обмежилась фактично твердженням про необґрунтованість згаданого рішення. 
Недодержання ст. 427 вказаного Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу захисника слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 2 серпня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 16 січня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                          ОСОБА_3