Номер провадження: 22-ц/813/3156/20 
Номер справи місцевого суду: 500/561/19
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л.І.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Грубіян Л.І. 26 вересня 2019 року у м. Ізмаїл Одеської області, -
встановила:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, 23 квітня 2019 року надала до суду заяву, в якій не заперечувала про часткове задоволення позову в сумі 2 000 грн., починаючи від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з травня 2017 року її чоловік проживає окремо, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Їх син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Батько дитини взагалі не сплачує аліменти та відмовляється це робити. Відповідач є батьком дитини, отримує непогану заробітну плату як іноземний заробітчанин, приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомогу сину не надає.
Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2019 року позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було задоволено частково.
26 червня 2019 року представник відповідача? ОСОБА_1 подав заяву про скасування заочного рішення суду від 23 квітня 2019 року.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 вересня 2019 року заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2019 року було скасовано та призначено справу до розгляду.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягувати аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів було задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання їх малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 800 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 29 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд змінити рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року в частині визначення щомісячного розміру аліментів, та стягувати зі ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 1 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до повноліття дитини.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд необґрунтовано постановив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 800 грн., не врахувавши, що відповідач не працевлаштований, не має на праві власності рухомого або нерухомого майна та грошових заощаджень.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що сторони від спільного шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.5)
Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами?не досягнуто.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопад 1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як передбачає ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів, індексація може бути здійснена судом за інший період.
Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 визначила розмір аліментів у сумі 2 000 гривень щомісячно, посилаючись, зокрема, на працездатний вік відповідача, на те, що відповідач інших аліментних зобов`язань не має, тому має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 800 грн. щомісячно, починаючи з 29 січня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що суд необґрунтовано постановив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 800 грн., не врахувавши, що відповідач не працевлаштований, не має на праві власності рухомого або нерухомого майна та грошових заощаджень, на його утриманні знаходиться хвора матір. 
Колегія суддів вважає, що вказані доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому, з урахуванням працездатного віку відповідача, відсутності у нього інших аліментних зобов`язань, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 800 грн. щомісячно на утримання сина.
Крім того, безпідставним є посилання апелянта на те, що на його утриманні знаходиться хвора матір, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не має можливості сплачувати визначену за рішенням суду суму аліментів. Так, наявна у матеріалах справи медична документація матері ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , не є беззаперечним доказом того, що остання знаходиться на утриманні саме сина ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять жодного доказу про те, що апелянт матеріально утримує свою матір. 
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 24 квітня 2020 року.
                                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе