Ухвала 
       
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 710/360/2012
 
провадження № 61-38830св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), 
Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивачі: прокурор Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави 
в особі управління Держпраці у Закарпатській області та Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
треті особи: Солочинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, дочірнє підприємство «Санаторій «Квітка Полонини» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», правонаступником якого є товариство 
з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Квітка Полонини»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - ОСОБА_3 , на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року у складі колегії суддів: Готри Т. Ю., 
Мацунича М. В., Фазикош Г. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2010 року прокурор Свалявського району Закарпатської області 
в інтересах держави в особі управління Держпраці у Закарпатській області 
та Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: Солочинська сільська рада Салявського району Закарпатської області, дочірнє підприємство «Санаторій «Квітка Полонини» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ДП «Санаторій «Квітка Полонини» 
ЗАТ «лікувально-оздоровчий заклад профспілок України «Укрпрофоздоровниця»), правонаступником якого є товариство 
з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Квітка Полонини» (далі - 
ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини»), про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Позов мотивовано тим, що постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2007 року було визнано недійсним 
та скасовано рішення п`ятої сесії третього скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 25 липня 2006 року «Про затвердження проекту зміни цільового призначення земельної ділянки», яким затверджено ОСОБА_5 проект зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 0,37 га, що розташована за адресою: с. Солочин, урочище «Біласовиця» Свалявського району Закарпатської області, із земель сільськогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови (будівництво та обслуговування житлового будинку). 
Вважав, що оскільки на підставі скасованого судом рішення Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 25 липня 
2006 року ОСОБА_1 було видано державний акт 
серії ЗК № 059634 від 03 серпня 2006 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,37 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 0106070700049, тому цей акт підлягає визнанню недійсним.
Зазначав, що 03 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Свалявського нотаріального округу Гуледза А. Г., 
на підставі якого ОСОБА_2 було видано державний акт 
серії ЗК № 006442 від 08 вересня 2006 року на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,37 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 0106070700059. 
Також посилався на те, що зазначена земельна ділянка знаходилася у межах гірничого відводу (друга зона санітарної охорони) свердловини № 4-р Голубинського родовища мінеральних вод, який був затверджений на підставі акта про надання гірничого відводу від 04 лютого 2008 року № 1430.
Зазначав, що ні у ОСОБА_1 , ні у ОСОБА_2 не було встановлених статтею 58 Кодексу України «Про надра» відповідних погоджень.
Ураховуючи викладене, прокурор Свалявського району Закарпатської області в інтересах держави в особі управління Держпраці у Закарпатській області та Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області просив суд: визнати недійсним акт серії ЗК № 059634 від 03 серпня 2006 року на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,37 га, виданий на ім`я ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 0106070700049; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03 серпня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Свалявського нотаріального округу Гуледза А. Г.; визнати недійсним державний акт 
серії ЗК № 006442 від 08 вересня 2006 року на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,37 га, що виданий на ім`я ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, який зареєстрований 
у книзі записів реєстрації державних актів на землю № 0106070700059.
Короткий змістрішення суду першої інстанції
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2015 року у задоволенні позову прокурора Свалявського району Закарпатської області в інтересах держави в особі управління Держпраці 
у Закарпатській області, відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову, постановлені ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2011 року щодо забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки, яка згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 , розташована на території Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області в урочищі «Біласовиця».
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щопрокурором не доведено та не надано доказів щодо визнання недійсними спірних державних актів 
на право власності на земельну ділянку та спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року 
за клопотанням керівника Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області до участі у справі залучено Мукачівську місцеву прокуратуру Закарпатської області, як правонаступника прокуратури Свалявського району Закарпатської області, управління Держпраці у Закарпатській області та Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, 
як правонаступника позивача - територіального управління Держпромгірнагляду по Закарпатській області та управління Держкомзему 
у Свалявському районі Закарпатської області.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 
2018 року апеляційну скаргу головного лікаря ДП «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ «лікувально-оздоровчий заклад профспілок України «Укрпрофоздоровниця», правонаступником якого є ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини», задоволено. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2015 року скасовано, позов прокурора Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління Держпраці у Закарпатській області задоволено.
Визнано недійсним державний акт серії ЗК № 059634 від 03 серпня 2006 року на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,37 га, виданий на ім`я ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів 
на землю за № 0106070700049.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03 серпня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Свалявського нотаріального округу Гуледза А. Г.
Визнано недійсним державний акт серії ЗК № 006442 від 08 вересня 2006 року на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,37 га, 
що виданий на ім`я ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на землю № 0106070700059.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, щосудом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Суд апеляційної інстанції виходив із того, що законодавством передбачено обов`язковість погодження проекту зміни цільового призначення земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства 
до земель житлової та громадської забудови, що розміщена у межах залягання Голубинського родовища мінеральних вод, проте проект зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 0,37 га, розташованої 
за адресою с. Солочин Свалявського району Закарпатської області, урочище «Біласовиця» із земель сільськогосподарського призначення до земель житлової та громадської забудови не було погоджено із відповідними територіальними геологічними підприємствами та органами державного гірничого нагляду.
Вважав, що за відсутності відповідних погоджень, виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності вказаної земельної ділянки на підставі частини першої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України 
є недійсним.
При цьому враховуючи, що ОСОБА_1 спірна земельна ділянка була відчужена ОСОБА_2 на підставі недійсного державного акта, суд апеляційної інстанції вважав, що спірний договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки від 03 серпня 2006 року та виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 вересня 
2006 року також на підставі частини першої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України є недійсними.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є незаконним, необґрунтованим й такими, що ухвалене з неправильним застосуванням норм чинного законодавства.
Посилався на те, що судом апеляційної інстанції було прийнято та розглянуто підстави позову, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції 
та були наведені у поданій апеляційній скарзі третьою особою, оскільки доводи апеляційної скарги щодо розташування або не розташування спірної земельної ділянки у межах ІІ зони санітарної охорони свердловини 
4-р Голубинського родовища мінеральних вод, як він вважав, не могли братися судом апеляційної інстанції до уваги у зв`язку із тим, що позов був пред`явлений прокурором із інших підстав, а саме з того, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах гірничого відводу свердловини № 4-р Голубинського родовища мінеральних вод, який був затверджений 
на підставі акта про надання гірничого відводу від 04 лютого 2008 року 
№ 1430.
Зазначав, що на спростування вказаного доводу позивача суду апеляційної інстанції було надано рішення Печерського районного суду м. Києва 
від 17 липня 2013 року у справі № 2-3000/12, який визнано частково недійсним зазначений акт щодо надання гірничого відводу ДП «Санаторій «Квітка Полонини» для розробки мінеральних вод на спірній земельній ділянці площею 11,7 га у частині спірної земельної ділянки.
Судом апеляційної інстанції не враховано того, що проект зон санітарної охорони по свердловинах було погоджено після укладення спірного договору купівлі-продажу, а саме рішенням 46-ї сесії четвертого скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області 
від 10 квітня 2014 року
Також зазначав, що він був добросовісним набувачем спірної земельної ділянки у відповідності до вимог статей 330, 388 ЦК України, у зв`язку із чим, як він вважав, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу та державного акта, виданого на його ім`я є таким, що суперечить вимогам закону. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи 
із Свалявського районного суду Закарпатської області.
У вересні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року справу за позовом прокурора Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління Держпраці у Закарпатській області та Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , треті особи: Солочинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини», про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки призначено до розгляду.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У жовтні 2018 року до Верховного Суду ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» подало відзив на постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись 
на обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.
Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі 
за № 2-181/10 (провадження № 18563св18) справу за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Львівська регіональна філія ДП «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Г. В., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку 
та визнання недійсним правочину передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду 
у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача, а не визнання недійсним договору купівлі-продажу з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, оскільки держави в особі Брюховицької селищної ради не була стороною оспорюваного договору.
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження 
у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 710/360/2012 (провадження № 61-38830св19) до закінчення перегляду 
у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду справи № 2-181/10 (провадження № 61-18563св18).
Керуючись статтями 252, 253, 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі за позовом прокурора Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління Держпраці у Закарпатській області та Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Солочинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, товариство 
з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Квітка Полонини», про визнання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійснимдо закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи 
за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави 
в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Львівська регіональна філія державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Галина Василівна, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину (справа № 2-181/10, провадження № 61-18563св18).
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
Судді:                                                                                               О. М. Осіян
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович