Ухвала
 
17 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/17680/18
провадження № 61-21335ск19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні і виховані сина за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати йому у спілкуванні з їх сином ОСОБА_3 та його вихованні, визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини: систематичне цілодобове проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з батьком за місцем його проживання перший і третій тиждень кожного місяця без присутності відповідача.
 
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожної суботи та неділі з 09:00 до 11:00 у присутності матері ОСОБА_1 . У дні народження та святкові дні зустрічі батька з дитиною за попередньою домовленістю батьків. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року залишено без змін.
 
24 листопада 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і відмовити в задоволенні позову.
 
Ухвалою Верховного суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Приморського районного суду міста Одеси, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року.
 
У червні 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, посилаючись на те, що після апеляційного перегляду справи її адвокат Шляпіна Л. М. отримала відповідь на адвокатський запит від Служби у справах дітей Одеської міської ради, а саме - проєкт висновку від 09 червня 2018 року про можливість визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , в якому Служба у справах дітей Одеської міської ради вважає за можливе визначити такі способи участі: встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною другої та четвертої суботи місяця з 18:00 до 20:00 у присутності матері, а також у дні народження і святкові дні, за попередньою домовленістю батьків. Про вказаний письмовий доказ їй стало відомо лише після ухвалення рішення суду. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просила: поновити їй строк на приєднання проєкту висновку від 09 червня 2018 року Служби у справах дітей Одеської міської ради до касаційної скарги; приєднати докази до матеріалів справи; призначити справу до розгляду.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) «Касаційне провадження».
 
Європейський суд з прав людини вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (§ 23, 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вирішення питання про приєднання доказів до матеріалів справи правилами вищезазначеної Глави ЦПК України не передбачено та до компетенції Верховного Суду не відноситься. Суд касаційної інстанції не може досліджувати нових доказів, які стосуються суті спору. 
 
Тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 необхідно відмовити.
 
Враховуючи зазначене, не підлягає окремому розгляду питання про поновлення строку на приєднання письмового доказу.
 
Що стосується вимоги заявника про призначення справи до розгляду, то справа перебуває у провадженні Касаційного цивільного суду. Наразі розгляд справи в касаційному порядку не відбувся. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. Питання про призначення справи до розгляду буде вирішене Верховним Судом у порядку, передбаченому чинним законодавством.
 
Керуючись статтями 260, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні і виховані сина за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов