Номер провадження: 22-ц/813/2247/20 
Номер справи місцевого суду: 523/1987/19
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря судового засіданя - Віцько А.І.,
учасників справи:
представника апелянта - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2019 року про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 - про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації,
В С Т А Н О В И Л А:
Описова частина

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить визнати автомобіль марки Тойота, р/н НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя, поділити його шляхом стягнення з відповідача на його користь грошової компенсації в розмірі Ѕ частини вартості вказаного автомобіля в розмірі 6015,00 доларів США, припинивши право спільної сумісної власності.
Під час проведення судового засідання представник позивача заявив клопотання в якому просив забезпечити пред`явлений ним позов шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , посилаючись на те, що незабезпечення позову на даній стадії може призвести до невиконання чи утруднення виконання рішення суду, оскільки спірний предмет заявлених позовних вимог, транспортний засіб, перебуває у фактичному користуванні відповідача, є рухомим майном і джерелом підвищеної небезпеки, та існує реальна імовірність пошкодження такого майна, а як наслідок до суттєвого зменшення його вартості під час виконання рішення суду.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2019 року заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про забезпечення позову - задоволено частково.
Накладено арешт на ј частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 (іпн. НОМЕР_2 ).
Виконання ухвали покладено на Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса вул. Черняховського, 6).
Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подав представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , в якій з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та одночасним ухваленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову.
Апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що арешт було накладено на майно,1/4 частки квартири, що не є предметом спору, а відноситься до особистої власності відповідача. Вартість майна, на яке накладено арешт не є співмірною із ціною позову.
Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Мотивувальна частина

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представника апелянта - ОСОБА_1, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.п.1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Задовольняючи частково заяву представника позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду, вид забезпечення позову не є співмірним обсягу заявлених позовних вимог, тому суд першої інстанції вважав за необхідне накласти арешт на ј частину квартири, що належить на праві власності відповідачу.
З таким висновком колегія суддів не погоджується у повному обсязі.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
Суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 149 ЦПК України).
Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ст. 150 ЦПК України).
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Посилання представника позивача, як на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, на те, що спірний предмет заявлених позовних вимог, транспортний засіб, перебуває у фактичному користуванні відповідача, є рухомим майном і джерелом підвищеної небезпеки, та існує реальна імовірність пошкодження такого майна, а як наслідок до суттєвого зменшення його вартості під час виконання рішення суду, не є підставою для ствердження про доведеність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. 
Заходи забезпечення позову, які просив застосувати представник позивача і які застосував суд - шляхом накладення арешту на ј частину квартири, не є співмірними із заявленими позовними вимогами у сумі 162 350,00 гривень. 
Зважаючи на те, що заява представника позивача про забезпечення позову не містить належних обґрунтувань реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі, заходи забезпечення позову, про які просив представник позивача, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, ухвала суду від 12.03.2019 року підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов небґрунтованого висновку про задоволення заяви щодо забезпечення позову, суд неправильно застосував норми ст. ст. ст. 149, 150 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Судові витрати

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентований ст. 141 ЦПК України. 
Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, сума сплаченого нею судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити. 
       Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2019 року про забезпечення позову - скасувати та постановити нову.
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 384,20 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 23 березня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: О.В. Князюк 

О.М. Таварткіладзе 

А.П. Заїкін