У Х В А Л А        
 
03 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 227/2891/19
провадження № 61-4996ск20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
У липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»          (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 04квітня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та     ОСОБА_1 укладено договір б/н, відповідно до якого вона отримала кредит          у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, покладених на неї кредитним договором, станом на 30квітня 2019 року утворилась заборгованість    у загальній сумі 125 742, 78 грн, з яких: заборгованість за кредитом -                       10 064, 22 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом з 04 квітня 2008 року по 29січня 2018 року - 115678, 56 грн.
З урахуванням наведеного, просило стягнути з   ОСОБА_1 вказану суму заборгованості.
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 4 квітня 2008 року в розмірі 10 064, 22 грн.В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Постановою Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року вищевказане рішення суду в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом скасовано, в частині стягнення судового збору - змінено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 14 916, 42 грн, судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 954, 25 грн.
11 березня 2020 року ОСОБА_1 направила засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, в якій просила скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі  рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2019 року.
Заявник зазначила, що дана справаоскаржується з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
ОСОБА_1 посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судом апеляційної інстанції не взято до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, чим порушено формування єдиної правозастосовчої практики. Крім цього, заявник зазначає, що справа має для неї виняткове значення, оскільки грошові кошти у розмірі               14 916, 42 грн є для неї значною сумою.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах         з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.
Ціна позову в цій справі становить 125 742, 78 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).
Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у судовому рішенніВерховного Суду, на якепосилається заявник, встановлені обставини, які не            є тотожними обставинам, встановленим судами в цій справі, а тому викладені        в цьому судовому рішеннівисновки не підлягають беззастережному застосуванню у цій справі.
Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Незгода заявника                      з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє              у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуване заявником судоверішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження)              у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Донецького апеляційного суду від 13 лютого          2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов

                                                                                                          С. О. Карпенко

                                                                                                          В. А. Стрільчук