УХВАЛА

04 травня 2020 року 
Київ
справа №820/1900/18
адміністративне провадження №К/9901/5794/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Бевзенка В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі №  820/1900/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної та матеріальної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У 2018 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:
- зобов`язати відповідача внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку позивача від 15.01.2016 № 980-077-000176557;
- зобов`язати відповідача відшкодувати з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошти в сумі, яка належить до виплати позивачу, а саме 37 333,07 грн;
- визнати нанесення позивачу моральної та матеріальної шкоди фінансовою установою ПАТ «Банк Михайлівский» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за нанесену моральну та матеріальну шкоду суму в розмірі 20 000,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 позов задоволено частково:
- зобов`язано відповідача розглянути заяву позивача щодо прирівнення позивача до вкладника неплатоспроможного банку, з урахуванням висновків суду у цій справі;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, апеляційну скаргу відповідача задоволено:
- скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 в частині задоволених позовних вимог позивача;
- прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні цієї частини позовних вимог;
- в іншій частині рішення залишено без змін.
02.03.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 28.02.2020, на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018.
Ухвалою Верховного Суду від 23.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 та залишено касаційну скаргу без руху. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом зазначення поважних причин пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів та наведення підстави касаційного оскарження визначені статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
На виконання зазначеної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги в якій скаржник зазначає підстави касаційного оскарження визначені статтею 328 КАС України та просить поновити строк на касаційне оскарження.
В обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 скаржник зазначає, з 10.11.2018 по 20.02.2020 перебував закордоном. 
Однак, скаржником не надано жодних документів на підтвердження вказаної інформації.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, та підтвердженні належними доказами.
Таким чином, суд вважає необґрунтованим клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та визнає підстави, зазначені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, неповажними.
Станом на 04.05.2020 недоліки касаційної скарги не усунуті.
Згідно із пунктом 4 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Керуючись статтями  169,  328,  330,  332,  333 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі № 820/1900/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної та матеріальної шкоди.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                                      С. М. Чиркін

Судді:                                                                                 В.М. Бевзенко

                                                                                          О.П. Стародуб