УХВАЛА

02 березня 2020 року 
м. Київ

Справа № Б8/065-12 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г.

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Маєток-сервіс",
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка", 
Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"
Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум", 
ліквідатор - арбітражний керуючий Горбач Сергій Федорович  
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду 
від 27.12.2019 
у складі колегії суддів: Поляков Б.М. (головуючий), Остапенко О.М., Отрюх Б.В.
у справі № Б8/065-12 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-сервіс"
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка"
ВСТАНОВИВ:
13.01.2020 через Північний апеляційний господарський суд Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум" (далі - ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 у справі №Б8/065-12 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №Б8/065-12 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2020.
З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, скаржником предметом касаційного оскарження визначено ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.09.2019 у справі №Б8/065-12.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Київської області від 04.09.2019 у справі №Б8/065-12 закрито провадження за заявою ПАТ "Український експортно-імпортний банк України" про зупинення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна українська спілка", за клопотанням ліквідатора банкрута залишено без розгляду звіт ліквідатора за результатами ліквідаційної процедури ТОВ "Будівельна українська спілка" та ліквідаційний баланс боржника. Повний текст зазначеної ухвали місцевого суду оприлюднено в Єдиному державному реєстру судових рішень 16.09.2019. 
Частиною 2 статті 254 ГПК України визначено право учасників справи, осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси, та (або) обов`язки, оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу; апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення (частина 1 статті 256 ГПК України).  
Приписами частини 2 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, чинного з 21.10.2019, передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.
Звертаючись до апеляційного суду 01.11.2019 з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 04.09.2019, ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" заявило клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що заявником несвоєчасно отримано копію оскаржуваної ухвали, поза межами строку на апеляційне оскарження; однак, доказів на підтвердження доводів клопотання скаржником не надано, у зв`язку з чим його визнано необґрунтованим, а наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку неповажними; на підставі частини 3 статті 260 ГПК України апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою суду апеляційної інстанції 02.12.2019 та надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги із зобов`язанням надати суду належні докази на підтвердження доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду 04.09.2019 протягом десяти днів з дати отримання скаржником ухвали апеляційного суду 02.12.2019.
На виконання вимог ухвали апеляційного суду 02.12.2019 ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" подала 13.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги за підписом представника скаржника Гончарука М.П., в якій зазначено "інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження", а саме неотримання скаржником копії оскаржуваної ухвали; апеляційний суд встановив, що у заяві від 13.12.2019 відсутні докази, які б підтверджували причини пропуску строку, зазначені скаржником у первісному клопотанні, заявленому при поданні 01.11.2019 апеляційної скарги.
Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Відповідно до частини 1 статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність. 
В основі принципу юридичної визначеності лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності"). 
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".
Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998-VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).
У справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника. Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).
Отже, в контексті зазначеного необхідність апеляційного перегляду судового рішення, що набрало законної сили, має бути зумовлена виключними обставинами (оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення), наявність яких є очевидною та безспірною, що обґрунтовувало би порушення принципу правової визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду, та виправдовувало таке порушення необхідністю відновлення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася до суду за таким переглядом, а також неможливістю цієї особи відновити свої права шляхом використання передбачених законом інших способів захисту. 
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06).
Відмовляючи ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.09.2019 у справі №Б8/065-12 ухвалою від 27.12.2019 на підставі статей 260, 261 ГПК України, апеляційний суд виходив з того, що наведені скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження не є поважними, так як не підтверджені належними доказами та не можуть вважатися об`єктивними обставинами, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали місцевого суду, та свідчили б про можливість поновлення пропущеного процесуального строку апеляційним судом.
Згідно зі статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинно бути забезпечене справедливими судовими процедурами.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини 1, 3 статті 13 ГПК України).
Згідно з пунктами 1, 2 частини 3 статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України" та від 14.10.2007 у справі "Трух проти України"). На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, вбачається, що оскаржувана ухвала місцевого суду від 04.09.2019 була надіслана Господарським судом Київської області до ЄДРСР 13.09.2019 та оприлюднена 16.09.2019. ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" залучено до участі у справі №Б8/065-12 як організатора аукціону з продажу майна банкрута ухвалою місцевого  суду від 08.12.2014.
З огляду на таке, апеляційним судом обґрунтовано відхилено доводи ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду з посиланням на ненадіслання судом копії повного тексту ухвали 04.09.2019 на адресу скаржника, який будучи учасником справи про банкрутство №Б8/065-12 з 08.12.2014, зобов`язаний вживати необхідних заходів для ознайомлення з подіями судового процесу у цій справі з метою належного захисту своїх прав як організатора аукціону, керуючись принципами диспозитивності та змагальності.
Пунктом 2 частини 2 статті 293 ГПК України визначено як підставу для відмови у відкритті касаційного провадження у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) визнання Судом касаційної скарги необґрунтованою, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Верховний Суд вважає, що правильне застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права (статей 119, 174, 260, 261 ГПК України) є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування при прийнятті ухвали від 27.12.2019 у справі №Б8/065-12 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" на ухвалу місцевого суду 04.09.2019, яку подано зі спливом строку на апеляційне оскарження за умов недоведення скаржником належними доказами поважності підстав для поновлення апеляційним судом пропущеного процесуального строку за наслідком виконання скаржником вимог ухвали апеляційного суду від 02.12.2019 про залишення апеляційної скарги без руху.
Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги про помилковість висновків апеляційного суду про непідтвердження представником ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" Гончаруком М.П. статусу адвоката при поданні до апеляційного суду заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, а, відтак, права представляти інтереси скаржника. На дату набрання чинності 30.09.2016 Законом України №1401-VIII від 02.06.2016 "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" провадження у справі №Б8/065-12 про банкрутство ТОВ "Будівельна українська спілка" здійснювалося на стадії ліквідаційної процедури та було порушене ухвалою місцевого суду 12.06.2012, що дозволяло організатору аукціону залучити до представництва своїх інтересів в суді апеляційної інстанції у справі №Б8/065-12 як адвоката, так й іншу особу за відсутності у неї статусу адвоката. Повноваження Гончарука М.П. на представництво інтересів ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" в апеляційних судах підтверджено довіреністю від 31.10.2019, належно засвідчену фотокопію якої долучено до матеріалів справи.
Однак, допущене апеляційним судом процесуальне порушення не впливає в цілому на правильність його висновків про ненадання ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 02.12.2019 у справі №Б8/065-12 належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним процесуального строку, які було наведено скаржником при зверненні з апеляційною скаргою 01.11.2019 на ухвалу місцевого суду від 04.09.2019 у даній справі.
З огляду на таке, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 у справі №Б8/065-12 необхідно відмовити на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статями 119, 174, 234, 235, 258, 260, 261, частиною 1 статті 287, пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
У Х В А Л И В:
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 у справі №Б8/065-12.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                 Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                                              О.О. Банасько
                                                                                                   В.Г. Пєсков