ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2582/20 Справа № 206/3569/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Самарський відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора про усунення перешкод у здійсненні права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні  2019 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Самарський відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора про усунення перешкод у здійсненні права власності.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1  посилався на те, що  на підставі свідоцтва про право власності на житло йому належить 1/6 частина квартири  АДРЕСА_1 . Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2004 року з нього на користь ОСОБА_3  на утримання двох неповнолітніх дітей були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно. На момент ухвалення рішення він проживав за адресою:  АДРЕСА_1 , тому виконавчий лист було надано для виконання до Самарського відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Постановою державного виконавця державної виконавчої служби в Самарському районі м. Дніпропетровська Павелко Ю.П. від 27 квітня 2006 року було накладено арешт на належну йому 1/6 частину квартири  АДРЕСА_1 . Постанова державного виконавця була направлена для виконання до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, якою було зареєстровано обтяження в вигляді арешту нерухомого майна 04 травня 2006 року за № 3174256. У зв`язку із зміною ним місця проживання виконавчий лист направлявся для виконання в інші відділ державної виконавчої служби, що підтверджується оригіналом виконавчого листа. На момент досягнення дітьми повноліття, на грудень 1999 року, виконавче провадження №20853228 було на виконанні в Петриківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області і борг складав 124 116 грн. 14 коп. Постановою державного виконавця Петриківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 12 лютого 2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу - ОСОБА_2  у зв`язку з відсутністю у боржника майна. 13 березня 2019 року він передав ОСОБА_2  в рахунок погашення боргу за аліменти 124 116 грн. На підтвердження цієї обставини відповідач надала розписку про те, що вона в повному обсязі отримала аліменти та претензій не має. Крім розписки, відповідач передала оригінал виконавчого листа та супровідний лист Петриківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області з належним чином засвідченою копією постанови від 12 лютого 2018 року. Про наявність арешту на належну йому частину квартири  АДРЕСА_1 йому стало відомо від його родичів - співвласників квартири в березні 2019 року. Він звернувся за юридичною допомогою та від адвоката отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №161651072 від 29 березня 2019 року. Наразі співвласники квартири вирішили змінити об`єкт нерухомого майна, а саме з однієї квартири під номером 33-34 зробити дві квартири і таким чином змінити умови проживання членів сім`ї. Але через наявність арешту частки квартири зміна не можлива. З метою зняття арешту його  представник звернувся до Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, однак згідно відповіді від 18 червня 2019 року №12303, що була надана Самарським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, у скасуванні арешту було відмовлено та роз`яснено, що зняття арешту можливе лише в судовому порядку, оскільки виконавчі провадження щодо нього в службі відсутні неможливо встановити за яким виконавчим провадженням було накладено арешт. На підставі викладеного,  ОСОБА_1  просив суд усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом скасування арешту 1/6 частини квартири  АДРЕСА_1 , накладеного постановою АА№705534 від 27 квітня 2006 року державної виконавчої служби у Самарському районі м. Дніпропетровська державним нотаріусом Павелко Ю.П. та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04 травня 2006 року за №3174256 Восьмою Дніпровською державною нотаріальною конторою. 
Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , треті особи Самарський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора про усунення перешкод у здійсненні права власності   відмовлено. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить рішення суду від 23 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 1999 року позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2004 року з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей.
08 вересня 2004 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 2-2312/2004 з примусового виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 6).
В межах проведення виконавчих дій з примусового виконання зазначеного судового рішення, постановою державного виконавця державної виконавчої служби у Самарському районі м. Дніпропетровська від 27 квітня 2006 року серії АА №705534 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 60).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно до постанови АА №705534 від 27 квітня 2006 року державної виконавчої служби в Самарському районі м. Дніпропетровська на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 накладено арешт (а.с. 10).
З відмітки на виконавчому листі вбачається, що державною виконавчою службою у Самарському районі м. Дніпропетровська у 2006 році виконавчий лист було направлено до державної виконавчої служби Баглійського району м.Дніпродзержинська, та в подальшому - 2007 році виконавчий лист направлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ( а.с. 6).
Як вбачається з постанови Старшого державного виконавця Петриківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 12 лютого 2018 року (виконавче провадження №20853228) виконавчий лист № 2-2312/01, виданий 08 вересня 2004 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів було повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів. Відомості щодо працевлаштування боржника відсутні, допомогу у центрі зайнятості, дохід у виді пенсії, іншого доходу, з якого можливо провести утримання, немає (а.с.9).
Вказаною постановою встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів на день повноліття дітей, станом на 14 грудня 2017 року, становить 124116 грн. 14 коп. 
Матеріали справи містять копію розписки, в якій зазначено, що стягувач ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів у сумі 124116 грн. та претензій щодо сплати аліментів вона не має (а.с.10)
28 травня 2019 року представник ОСОБА_1 звернулася до Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області із заявою про зняття арешту з майна  ОСОБА_1  -  1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , до якої було додано вищевказану розписку (а.с. 10). 
Листом від 18 червня 2019 року № 12303 Самарським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області заявника повідомлено, що у ході перевірки відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 18 червня 2019 року виконавчі провадження, за якими боржником виступає ОСОБА_1 , на примусовому виконанні у Самарському відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області відсутні (а.с. 12).
Відповідно до ст.129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.
Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, вказаними нормами закону передбачений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини.
Пунктом 9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема,  у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом 
Наслідком закінчення виконавчого провадження є повернення виконавчого документа до суду, який його видав, зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, виключення відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження") .
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами у даній справі, позивач  ОСОБА_1  просив суд усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом скасування арешту 1/6 частини квартири  АДРЕСА_1 , накладеного постановою АА№705534 від 27 квітня 2006 року державної виконавчої служби у Самарському районі м. Дніпропетровська державним нотаріусом Павелко Ю.П. та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04 травня 2006 року за №3174256 Восьмою Дніпровською державною нотаріальною конторою. 
       Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
       Способи захисту визначені у ч.2 ст.16 ЦК України.
       Встановлено, арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 було накладено відповідно до постанови АА №705534 від 27 квітня 2006 року державної виконавчої служби в Самарському районі м. Дніпропетровська під час виконання виконавчих дій у виконавчому провадженні у зв`язку із наявністю у  ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей на користь ОСОБА_2 
З 2007 року вищевказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Петриківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області.
З матеріалів справи вбачається, позивач не звертався до Петриківського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, у якому і перебував на виконанні з 2007 року виконавчий лист,  із відповідною заявою про зняття арешту, не звертався із заявою про закінчення виконавчого провадження з підстав повного повернення заборгованості, не пред`явив вищезазначену розписку державному виконавцю вказаного відділу ВДВС, що свідчить про передчасне звернення ОСОБА_1 до суду із зазначеними позовними вимогами у даній справі.
Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог позивача є безпідставними та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, - 
                                                       П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя
Судді