Постанова
Іменем України                          
 
15 квітня 2020 року                                       
м. Київ
                                                                              
справа № 606/176/17
провадження № 61-19864св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів:Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., 
Черняк Ю. В., 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача, адвокат - Варода Павло Борисович,
відповідачі: фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , Микулинецька селищна рада Теребовлянського району Тернопільської області,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варода Павло Борисович, на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2019 року у складі судді Малярчук В. В. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року 
у складі колегії суддів: Сташківа Б. І., Костіва О. З., Щавурської Н. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.
Позовна заява мотивована тим, що рішенням дев`ятнадцятої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 20 червня 2012 року № 848 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,2460 га у власність шляхом викупу для обслуговування нежитлових будівель (прохідної, сушарні пиломатеріалів, лісорозпилювального цеху) 
по АДРЕСА_1 . 
Зазначав, що згідно з рішенням двадцять третьої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 21 грудня 2012 року № 1084 ФОП ОСОБА_2 погоджено експертно-грошову оцінку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, загальною площею 0,2460 га, та передано у власність останньому шляхом викупу земельні ділянки загальною площею 0,2460 га, 
з них: площею 0,0190 га по АДРЕСА_1 , за ринковою вартістю 
4 927 грн, та площею 0,2270 га по АДРЕСА_1 є, за ринковою вартістю 48 673 грн, на загальну суму 53 600 грн (пункт 2 рішення); рекомендовано ФОП ОСОБА_2 провести оплату за земельні ділянки у встановленому цим рішенням порядку та розмірах (пункт 3 рішення); уповноважити селищного голову укласти з ФОП ОСОБА_2 договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок.
Вищевказані земельні ділянки розташовані на території колективного підприємства «Микулинецька фабрика «Медобори» (далі - 
КП «Микулинецька фабрика «Медобори»), на якій, зокрема, розміщені будівля та земельні ділянки, які належать йому на праві власності. 
Крім того, зазначав, що Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області не враховано розташування промислової автомобільної дороги, яка використовується для доступу до будівель цілісного комплексу КП «Микулинецька фабрика «Медобори».
Вважав, що набуття у власність ФОП ОСОБА_2 земельних ділянок з істотним порушенням вимог законодавства, на підставі технічної документації, яка не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, порушує його права.
Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд: 
- визнати незаконним і скасувати рішення дев`ятнадцятої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 20 червня 2012 року № 848 «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом викупу та укладення договору на внесення авансового платежу в рахунок оплати земельних ділянок для фінансування робіт з проведення експертно-грошової оцінки земельних ділянок по АДРЕСА_1 ;
- визнати незаконним і скасувати рішення двадцять третьої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 21 грудня 2012 року № 1084 «Про експертно-грошові оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення ФОП ОСОБА_2 по  АДРЕСА_1 та передачу у власність шляхом викупу».
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області 
від 23 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення районного суду мотивовано тим, що позивачем не доведено належними доказами порушення його прав ФОП ОСОБА_2 та Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, оскільки земельні ділянки, які належні ОСОБА_1 та 
ФОП ОСОБА_2 , не є суміжними, докази на підтвердження того, що 
у межах спірної земельної ділянки є проїзд, у матеріалах справи відсутні.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варода П. Б., залишено без задоволення. 
Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області 
від 23 травня 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що достатніх доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем не надано та правильно відмовив у позові.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Варода П. Б., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою судді Верховного Суду від 12 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовані фактичні обставини справи, а саме того, 
що Микулинецька селищна рада Теребовлянського району Тернопільської області, передаючи у власність спірну земельну ділянку 
ФОП ОСОБА_2 , не врахувала, що на частині цієї земельної ділянки 
є проїзди між сусідніми будівлями, які забезпечують доступ до усіх будівель на території колишнього КП «Микулинецька фабрика «Медобори», зокрема будівель, належних позивачеві, що підтверджується висновком експерта за результатами комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 20 липня 2015 року № 2/15-22.
Зазначає, що зміст порушеного права позивача полягає у порушенні його права на проїзд до належних йому на праві власності будівлі та земельної ділянки.
Посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду 
від 24 січня 2019 року у справі № 742/2232/16-ц (провадження 
№ 61-23988св18).
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та КП «Микуленецька фабрика «Медобори» укладені договори купівлі-продажу нежитлових приміщень: прохідної під літ. «г», загальною площею 40 кв. м; будівлю сушарні пиломатеріалів під літ. «с», загальною площею 238,6 кв. м; 
будівлю лісорозпилювального цеху під літ. «є», загальною площею 
463,9 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_1 . 
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області 
від 05 грудня 2011 року позов  ОСОБА_2 до КП «Микулинецька фабрика «Медобори» про визнання права власності на нерухоме майно задоволено.
Визнано за  ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю - прохідну, загальною площею 40 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1 .
Визнано за  ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю -сушарню пиломатеріалів, загальною площею 238,6 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1 .
Визнано за  ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю - розпилювальний цех, загальною площею 463,9 кв. м, що по АДРЕСА_1  (а.с. 106 т. 1).
Рішенням дев`ятнадцятої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 20 червня 
2012 року № 848 «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
у власність шляхом викупу та укладення договору на внесення авансового платежу в рахунок оплати земельних ділянок для фінансування робіт 
з проведення експертно-грошової оцінки земельних ділянок по АДРЕСА_1 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,2460 га 
у власність шляхом викупу для обслуговування нежитлових будівель (прохідної, сушарні пиломатеріалів, лісорозпилювального цеху) по АДРЕСА_1 .
Згідно з рішенням двадцять третьої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області 
від 21 грудня 2012 року № 1084 «Про експертно-грошові оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення ФОП ОСОБА_2 
по АДРЕСА_1 та передачу у власність шляхом викупу» погоджено експертно-грошову оцінку земельних ділянок несільськогосподарського призначення загальною площею 0,2460 га та передано у власність останньому шляхом викупу земельні ділянки загальною площею 0,2460 га, 
з них: площею 0,0190 га по АДРЕСА_1 , за ринковою вартістю 
4 927 грн, та площею 0,2270 га по АДРЕСА_1 є, за ринковою вартістю 48 673 грн, на загальну суму 53 600 грн; рекомендовано 
ФОП ОСОБА_2 провести оплату за земельні ділянки у встановленому цим рішенням порядку та розмірах (пункт 3 рішення); уповноважити селищного голову укласти з ФОП ОСОБА_2 договори купівлі-продажу земельних ділянок.
Вищевказана земельна ділянка розташована на території 
КП «Микулинецька фабрика «Медобори», на якій, зокрема, розміщені будівля та земельні ділянки, належні ОСОБА_1 , якому належить на праві власності нежитлова будівля - меблевий, складальний та компресорний цех, загальною площею 459 кв. м, розташований за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Вказані нежиле приміщення було придбано на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 28 березня 2012 року між ОСОБА_1 та 
КП «Микуленецька фабрика «Медобори». 
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області 
від 07 травня 2012 року визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю - меблевий, складальний та компресорний цех, загальною площею 459 кв. м, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 (а.с. 11 т. 1).
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 28 березня 
2017 року визнано договір купівлі-продажу земельних ділянок шляхом викупу між ФОП ОСОБА_2 та Микулинецькою селищною радою, укладений у редакції, за яким продавець зобов`язується відповідно до рішення Микулинецької селищної ради двадцять третьої сесії шостого скликання від 21 грудня 2012 року передати у власність покупцю земельні ділянки несільськогосподарського призначення для промислового використання площею 0,0190 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6125055400040011577 га, та 0,2270 га по 
АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6125055400040011576, разом загальною площею 
0,2460 га, у власність шляхом викупу для обслуговування нежитлових будівель прохідної, сушарні пиломатеріалів та лісорозпилювального цеху по АДРЕСА_1 за рахунок земель, наданих у власність та користування, угіддя - землі промисловості, що належать територіальній громаді смт Микулинці в особі Микулинецької селищної ради  Теребовлянського району Тернопільської області на праві комунальної власності. Рішення набрало в законної сили (а.с. 263-277, т. 1). 
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11 січня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 набув у власність дві земельні ділянки, одну 
23 жовтня 2014 року площею 0,087 га, а іншу 24 червня 2016 року площею 0,063 га (а.с. 238, 239 т. 1).
2.    Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Варода П. Б., задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені відповідно до норм матеріального права та 
з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право 
в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 22 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та 
КП «Микулинецька фабрика «Медобори» укладені договори купівлі-продажу нежитлових приміщень: прохідної під літ. «г», загальною площею 40 кв. м; будівлі сушарні пиломатеріалів під літ. «с», загальною площею 
238,6 кв. м; будівлю - лісорозпилювального цеху під літ. «є», загальною площею 463,9 кв. м, що розташовані по 
АДРЕСА_1 . Рішенням Теребовлянського районного суду 
від 05 грудня 2011 року визнано за ОСОБА_2 право власності на вказані нежитлові будівлі.
Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Рішенням дев`ятнадцятої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 20 червня 
2012 року № 848 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0, 2460 га у власність шляхом викупу для обслуговування нежитлових будівель (прохідної, сушарні пиломатеріалів, лісорозпилювального цеху) по АДРЕСА_1 .
Відповідно до рішення двадцять третьої сесії шостого скликання Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 21 грудня 2012 року № 1084 погоджено експертно-грошову оцінку земельних ділянок несільськогосподарського призначення загальною площею 0, 2460 га та передано у власність останньому шляхом викупу земельні ділянки загальною площею 0,2460 га, з них: площею 
0,0190 га по АДРЕСА_1 за ринковою вартістю 4 927 грн, площею 
0, 2270 га по АДРЕСА_1 є за ринковою вартістю 48 673 грн, на загальну суму 53 600 грн; рекомендовано ФОП ОСОБА_2 провести оплату за земельні ділянки у встановленому цим рішенням порядку та розмірах (пункт 3 рішення); уповноважити селищного голову укласти 
з ФОП ОСОБА_2 договори купівлі-продажу земельних ділянок.
Спірна земельна ділянка розташована на території КП «Микулинецька фабрика «Медобори», на якій, зокрема, розміщені будівля та земельні ділянки, належні позивачеві ОСОБА_1 , якому належить право власності на нежитлову будівлю - меблевий, складальний та компресорний цех, загальною площею 459 кв. м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
У статті 96 ЗК України закріплено, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Погодження меж земельної ділянки є виключно допоміжною стадією 
у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав 
у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, 
за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки 
у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної 
технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акта узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.
Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц (провадження 
№ 14-625цс18) та 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18).
Також судом встановлено, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз від 20 липня 2005 року № 2/15-22, встановлено, що на території колишнього КП «Микулинецька фабрика «Медобори», згідно з планом його забудови, зокрема, на частині цієї території - земельній ділянці, яка передається у власність 
ФОП ОСОБА_2 , спеціально спроектовані, побудовані та облаштовані автомобільні дороги відсутні, водночас, на цій території є проїзди між усіма сусідніми будівлями, які забезпечують доступ до усіх розташованих на досліджуваній території будівель та споруд, зокрема між будівлями позивача та відповідача, ширина проїзду у найвужчій його частині становить 4,25 м, що є більшою за нормативно допустимі межі, що відповідає вимогам державних протипожежних норм, будівельних норм 
і правил (П 89-80), що допускається зменшення ширини проїзду нормативно визначеної межі, яка становить 3,5 м.(а.с. 35 т. 1).
Суди першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 20 червня 2012 року 
№ 848 «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом викупу та укладення договору на внесення авансового платежу в рахунок оплати земельних ділянок для фінансування робіт з проведення експертно-грошової оцінки земельних ділянок по 
АДРЕСА_1 » прийнято із дотриманням вимог чинного земельного законодавства, а позивачем не доведено, що діями відповідачів порушені його права, щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою та чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою.
Спірна земельна ділянка є землями промислового використання 
і знаходяться на закритій огородженій території КП «Микулинецька фабрика «Медобори». Цільове призначення спірної земельної ділянки, кадастровий номер № 6125055400:04:001:0013,згідно з Публічною кадастровою картою України, - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, масштабнобудівної та іншої промисловості. 
Судами надано правильну оцінку, зображенням з Публічної кадастрової карти України, які доводять, що земельні ділянки позивача та відповідача не є суміжними і не мають спільних точок дотику. 
Посилання заявника у касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 742/2232/16-ц (провадження № 61-23988св18), не заслуговують на увагу, оскільки у справі, яка переглядається, та у справі № 742/2232/16-ц різні фактичні обставини.
Інші доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє адвокат Варода Павло Борисович, залишити без задоволення.
Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області 
від 23 травня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду 
від 25 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                   І. А. Воробйова 

                                                                                                          Б. І. Гулько

                                                                                                   Р. А. Лідовець

                                                                                                   Ю. В. Черняк