Справа № 161/20145/19 	Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/657/20  Категорія: 70 	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
11 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Данилюк В.А., Федонюк С.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що в період з 24.10.2009 року по 25.11.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.11.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.09.2014 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання нашої дитини, оскільки збільшилися потреби на розвиток, зросли ціни на продукти харчування, одяг, медикаменти, оплату комунальних послуг на житло, її стан матеріально погіршився.
Витрати по утриманню дитини несе фактично лише вона одна, відповідач свого обов`язку по утриманню сина не виконує, ухиляється від сплати аліментів, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.11.2018 року по 31.10.2019 року.
Просить суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, змінити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1000 грн. на 2 000 грн., стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 9 000 грн.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року ухвалено позов задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року з 1 000 (одна тисяча) грн. на 1 200 (одну тисяча двісті) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. за період з листопада 2018 року по листопад 2019 року включно.
Стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судові витрати в сумі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.
В решті позову відмовити.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить змінити рішення суду в частині стягнення неустойки(пені) та стягнути в її користь 9000 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Враховуючи предмет спору, розгляд справи здійснюється колегією суддів у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а судове рішення - змінити в частині визначення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з 24.10.2009 року по 25.11.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 05 листопада 2012 року шлюб між сторонами по справі розірвано.
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року з ОСОБА_2 стягуються в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2014 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №333/6020/16).
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до розрахунку по АСВП № 45906848 заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_2 наявні заборгованість по сплаті аліментів за період з листопада 2018 року по листопад 2019 року, яка становить 9 000 грн.(а.с. 40).
За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши наявність заборгованості зі сплати аліментів, обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення неустойки(пені), проте, безпідставно ураховуючи, ту обставину, що на даний час відповідач ніде не працює, невірно визначив розмір неустойки за прострочення сплати, а відтак, рішення суду в цій частині підлягає відповідній зміні.
З матеріалів справи, зокрема розрахунку по АСВП № 45906848 заборгованості по аліментах вбачається, що з листопада 2018 року по листопад 2019 року відповідачем було сплачено аліменти у лютому 2019 року та у липні 2019 року в розмірі по 2000 грн., протягом інших місяців зазначеного періоду відповідачем аліменти не сплачувалися.
Наданий позивачем розрахунок неустойки(пені) є правильним та відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року. 
Разом з цим, оскільки такий розмір пені перевищує розмір самої заборгованості по аліментах, який складає 9000 грн., колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, стягненню підлягає з відповідача в користь позивача 9000 грн. пені. Саме таку суму пені і просила стягнути позивач на її користь. 
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Вказаний розмір неустойки є компенсацією матеріальних втрат, які зазнала в першу чергу дитина. 
За приписами сімейного законодавства відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника
Належних та допустимих доказів в підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 у прострочені сплати аліментів та утворенні заборгованості відповідачем не надано, не містять їх і матеріали справи.
Рішення суду в частині зміни розміру аліментів позивачем не оскаржується, а тому, апеляційним судом в цій частині не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального права в частині визначення розміру неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів, рішення суду підлягає відповідній зміні на підставі ст. 376 ЦПК України, та стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає неустойка(пеня) в розмірі 9000 грн. за період з 01 листопада 2018 року по 30 листопада 2019 року.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Ураховуючи наведене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року в даній справі в частині стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2018 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн.
В решті рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді