Справа  №754/597/20                                              Головуючий в суді І інстанції - Зотько Т.А.
Провадження  №33/824/1359/2020                                                       Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
16 березня 2020 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 23.12.2019 року о 00 год. 45 хв. по вул. Братиславській (Ш. Алейхема), 2-а, він керував мопедом «Yamaha Vino» без д.н.з., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння - 1,53 ‰. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку в присутності двох свідків проводився із застосуванням приладу «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням  ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить змінити постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2020 року, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу. 
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. При розгляді справи районним судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, не було враховано особу правопорушника, його майновий стан та пом`якшуючі обставини. В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що він студент, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, його характеристику, сімейний стан. Крім того, він не отримував посвідчення водія, а отже його не можна позбавити права керування транспортним засобом. Однак судом першої інстанції не було враховано цей факт. Апелянт також звертає увагу, що позбавлення права керувати транспортними засобами за рішенням суду перешкодить йому у законному порядку отримати посвідчення водія після здачі екзаменів в автошколі та поставить його у скрутне матеріальне становище.  
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У суді першої інстанції ОСОБА_1 вини не визнав та повідомив, що він неофіційно працює кур`єром та їздить на скутері, який орендує. 23.12.2019 року він дійсно вживав алкоголі напої, після чого вирішив поставити скутер на стоянку. Коли він їхав на стоянку, то був зіштовхнутий з транспортного засобу, йому забризкали обличчя з газового балончика, після чого працівники поліції забрали у нього мобільний телефон та всі документи, які потім не повернули, поводили себе зухвало, погрожували побиттям, внаслідок чого він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.
Зазначені показання ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №310630 від 23.12.2019, 23.12.2019 року о 00 год. 45 хв. по вул. Братиславській (Ш. Алейхема), 2-а, він керував мопедом «Yamaha Vino» без д.н.з., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння - 1,53 ‰. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку в присутності двох свідків проводився із застосуванням приладу «Драгер». (а.с.2).
Із роздруківок результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6820» (а.с.4,5) та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.6) вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 1,53 ‰.
Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.12.2019 року, вони 23.12.2019 року по вул. Шолом Алейхема, 2-а в м. Києві були запрошені співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . У їхній присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою «Alcotest 6820», що засвідчено їхніми підписами. Результат тесту показав 1,58 ‰ (а.с.7,8).
Як видно з відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції від 23.12.2019, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу, на що він погодився. Проба огляду виявилась позитивною та дорівнювала 1,53 ‰, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення. Будь-яких ознак конфлікту між працівниками поліції та ОСОБА_1 чи застосування поліцейськими спецзасобів на відеозаписі не зафіксовано (а.с.10).
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вказане вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції необґрунтовано було застосовано стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та, у разі визнання особи винуватою, передбачає застосування стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Попри доводи апеляційної скарги, вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі. 
Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року щодо  ОСОБА_1 - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                 В.О.  Габрієль