УХВАЛА
03 квітня 2020 року 
м. Київ
справа №2а/1270/1410/2012
адміністративне провадження №К/9901/8344/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Луганській області (ГУ ДПС) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі за адміністративним позовом Малого приватного підприємства (МПП) ''Поліпласт'' до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В :
Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 25.11.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020, адміністративний позов МПП ''Поліпласт'' задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 02.02.2012 №00001222320 про збільшення підприємству грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 2' 915' 391,25 грн.
18.03.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
У цій справі суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, застосували норму пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України в редакції, чинній станом на 02.02.2012, з урахуванням висновку Верховного Суду України, що був висловлений в постанові від 27.01.2015 №21-494а-14.
Усуваючи розбіжності у застосуванні підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 та пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, у справі №21-494а14 за позовом ТОВ "Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Києві, Державної податкової адміністрації України, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень Верховний Суд України вказав, що матеріали документальної позапланової виїзної перевірки, проведеної на підставі постанови слідчого, можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.
Відступлення від такої правової позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-494а14, Верховний Суд не робив, і відповідач у касаційній не зазначає підстави, встановлені пунктом 2 частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 .
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду