ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5616/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Петромихайлівське» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 р. (суддя Кисіль Р.В.) в справі № 280/5616/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Петромихайлівське» до управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
ВСТАНОВИВ:
          Приватне акціонерне товариство «Петромихайлівське» (далі - ПрАТ «Петромихайлівське» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 127960 від 05.11.2019 р.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.
          В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не дотримано приписи процесуального законодавства, а саме прийнято рішення до закінчення граничного строку, встановленого статтею 258 КАС України, прийнято рішення, що позбавило позивача можливості до ухвалення рішення у справі подати відповіді на відзив відповідача, що потягло за собою неможливість спростування позивачем документально встановлених відповідачем порушень.
          На думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно прийнято як докази надані відповідачем разом з відзивом на позову заяву акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0016346 від 17.10.2019 р. та довідку про результати габаритно-вагового контролю № 0009846 від 17.10.2019 р., оскільки такі документи не надавались позивачу разом із постановою, а підставою прийняття постанови зазначено тільки акт перевірки № 159960 від 17.10.2019 р., відповідно відповідач не може посилатися на докази, які не бути підставою для прийняття рішення.
          Вказує, що постанова прийнята на підставі акту перевірки, який складено з порушенням Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорту, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 р., оскільки не містить посилання на норми законодавства, які порушені.
          Оскаржене рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, не дає можливості зрозуміти підстави прийняття.
          Вважає, що застосована відповідачем Методика виконання вимірювань  по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (позивачем перевозився сипучий вантаж), тому результати вимірювань є неправомірними. При цьому вимірювальний прилад, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль, повірений для вимірювання у статичному режимі, тоді як зважування автомобілю відбулось під час руху через дві вагові платформи, тобто за допомогою засобу вимірювальної техніки, який не повірений на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у динамічному режимі зважування.   
На виконання розпорядження голови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 р. № 12-РО щодо рекомендації розгляду в порядку письмового провадження справ,  призначених до розгляду в судовому засіданні на час, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», учасники справи повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Від учасників справи не надійшло заперечень проти розгляду справи в порядку письмового провадження та клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим  суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи в порядку письмового провадження.
          Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що 17.10.2019 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області у пункті габаритно-вагового контролю на 264 км а/д М-18, проведено зважування транспортного засобу марки «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , перевізник - ПрАТ «Петромихайлівське», водій ОСОБА_1 .
Після проходження габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 17.10.2019 №0009846 встановлено, що навантаження на задню одиночну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри 13,850 т, замість встановленої 11 т.
На підставі виявлених порушень посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено акт від 17.10.2019 №0016346 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка від 17.10.2019 №0009846 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 17.10.2019 №159960 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом.
05.11.2019 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Гненним Є.В. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №127960, якою на ПрАТ «Петромихайлівське» накладено штраф в розмірі 34000,00 грн.
          Враховуючи наявність у відповідача підстав для здійснення перевірки, беручи до уваги, що позивач виступає саме як перевізник, який здійснював 17.10.2019 перевезення вантажів автомобілем,  під час перевірки було встановлено перевищення на одиночну вісь на 2,850 т, що більше нормативно допустимого на 25,90%, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.
          Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
          Судом встановлено, що 17.10.2019 р. управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області у пункті габаритно-вагового контролю на 264 км а/д М-18 проведено зважування транспортного засобу марки «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , перевізник - ПрАТ «Петромихайлівське», водій ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 17.10.2019 р. №0009846 під час  проходження габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу встановлено, що навантаження на задню одиночну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри, складає 13,850 т, замість встановленої 11 т.
Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено акт від 17.10.2019 р. №0016346 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка від 17.10.2019 р. №0009846 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 17.10.2019 р. №159960 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом.
05.11.2019 р. за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Гненним Є.В. прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №127960, якою на ПрАТ «Петромихайлівське» накладено штраф в розмірі 34000,00 грн.
          Не є спірним питання наявності у управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області компетенції зі здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.
Спірним є питання доведеності правопорушення, за яке застосовано адміністративно-господарські санкції, а також дотримання процедури встановлення події правопорушення.
          Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), відповідно до частина 2  статті 29  якого  з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), згідно з пунктами 3, 4 якого  державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:
- наявність визначених  ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктом 16 Порядку №1567 передбачаена можливість під час рейдової перевірки  здійснення габаритно-вагового контролю.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування»   (далі - Порядок № 879).
Відповідно до пункту  3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5  Правил дорожнього руху, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).
За змістом пункту 6 Порядку № 879  габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до п. 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Пунктом 22.5  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги  4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів  11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Частиною 4  статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  від 95.04.2001 р. №   2344-III (далі - Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Як вказано вище, під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , встановлено, що навантаження на одиночну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри та становить 13,850 т, замість встановленої 11 т, тобто  перевищення на одиночну вісь становить 2,850 т, що більше нормативно допустимого на 25,90%.
Згідно з абз. 16 ч. 1  ст. 60 Закону № 2344-ІІІ   за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зважаючи на доведеність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу в спірному випадку є обґрунтованим застосування до позивача відповідачем адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000 грн. постановою № 127960 від 05.11.2019 р., відповідно, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову. 
Доводи апелянта стосовно не дотримання судом першої інстанції приписів процесуального законодавства, а саме прийняття рішення до закінчення граничного строку, встановленого статтею 258 КАС України,  що позбавило позивача можливості до ухвалення рішення у справі подати відповідь на відзив відповідача, що потягло за собою неможливість спростування позивачем документально встановлених відповідачем порушень, є цілком безпідставними, оскільки статтею 258 КАС України встановлено строк розгляду справи, який не повинен перевищувати 60 днів. Розгляд справи у коротший термін не можна вважати порушенням норм процесуального права.
          Стосовно доводів про  безпідставне прийняття судом першої інстанції як доказів наданих відповідачем разом з відзивом на позову заяву акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0016346 від 17.10.2019 р. та довідки про результати габаритно-вагового контролю № 0009846 від 17.10.2019 р., оскільки такі документи не надавались позивачу разом із постановою, а підставою прийняття постанови зазначено тільки акт перевірки № 159960 від 17.10.2019 р., відповідно відповідач не може посилатися на докази, які не бути підставою для прийняття рішення, суд зазначає, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0016346 від 17.10.2019 р. надавався водію транспортного засобу для ознайомлення, проте водій відмовився від підписання. Саме актом № 0016346 від 17.10.2019 р. та довідкою про результати габаритно-вагового контролю встановленні  порушення, які в подальшому зафіксовані в акті  проведення перевірки № 159960, який й став підставою для прийняття оскарженої постанови.
          Посилання апелянта про прийняття   постанови на підставі акту перевірки, який складено з порушенням Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорту, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 р., оскільки не містить посилання на норми законодавства, які порушені, є безпідставними через зазначення в акті норми Закону України «Про автомобільний транспорт», яка порушена.
Суд визнає необґрунтованими доводи апелянта щодо неналежного проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, за відсутності спеціально визначеної методики, адже відсутність такої методики не позбавляє спеціально уповноважені органи проводити такий контроль.
Також суд вказує на безпідставність доводів апелянта щодо необхідності здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу з сипучим  вантажем на стаціонарному пункті, адже Порядком № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль здійснюється як на стаціонарних, так і на пересувних пунктах.
При цьому судом  встановлено, що габаритно-ваговий контроль автомобіля, який належить позивачеві, здійснено мобільним пунктом контролю, який пройшов сертифікацію в Україні. 
Також суд погоджує висновок суду першої інстанції, що зазначення позивачем, що рішення, яке оскаржується, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, оскільки зміст оскаржуваної постанови не дає підстав для сумнівів щодо підстав для її прийняття.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Петромихайлівське» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 р. в справі № 280/5616/19 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 р. в справі № 280/5616/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Петромихайлівське» до управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19.03.2020 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 19.03.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко