УХВАЛА

25 березня 2020 року 
Київ
справа №200/5138/19-а
адміністративне провадження №К/9901/6543/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.06.2019 позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 14.03.2019 року № 0007587-4710-0522; № 0007588-4710-0522; № 0007589-4710-0522; № 0007590-4710-0522; № 0007591-4710-0522; № 0007594-4710-0522; № 0007599-4710-0522; № 0007595-4710-0522; № 000759204710-0522; № 0007593-4710-0522, якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем « Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» на загальну суму 58 117,26 грн.
Відповідач оскаржив це рішення, подавши апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції ухвалою від 11.07.2019 залишив без руху у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги, а ухвалою від 07.08.2019 повернув.
26.11.2019 відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду першої інстанції. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказав, що вперше апеляційну скаргу подав в установлений законом строк; повторне звернення з апеляційною скаргою поза межами установленого законом строку викликано недостатнім фінансуванням витрат на сплату судового збору.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2019 апеляційна скарга  залишена без руху як така, що подана з порушенням вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (пропущений строк на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення цього строку визнано необґрунтованим). Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано протягом десяти днів з дня вручення її копії усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення, якщо вони є.
На адресу Першого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, в частині сплати судового збору, проте не надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Копію ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2019 отримано представником відповідача 16.12.2019, відповідно до зворотного повідомлення, станом на 03.02.2020 недоліки апеляційної скарги належним чином не усунуто.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на підставі статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020, у якій просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Обґрунтовуючи довід в касаційній скарзі, що строк на звернення з апеляційною скаргою був пропущений з поважних причин, відповідач посилається на відсутність можливості сплатити судовий збір через недостатність бюджетного фінансування відповідних видатків та блокування рахунків відповідача.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Пунктом 1 частини 2 цієї статті встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху  у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).
Підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження згідно з ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 слугувало те, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а відповідач не вказав обставин, які могли б бути підставою для поновлення цього строку, установлений в ухвалі від 13.12.2019 строк не повідомив суд апеляційної інстанції щодо наявності підстав для поновлення строку. 
У касаційній скарзі відповідач не наводить доводів на спростування вище наведених обставин, встановлених в ухвалі Першого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020, а тому доводи відповідача про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права є необґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись частиною другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................
Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду