ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 року          м.Дніпро         Справа №  908/2614/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)                                                    
суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2019 (повний текст складено та підписано 26.12.2019р. суддя Боєва О.С.) у справі №908/2614/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО Укренерго", код ЄДРПОУ 41793267 (69096, м. Запоріжжя, вул. Байрачна, буд. 7)
до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", код ЄДРПОУ 24584661 (01011, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",    код ЄДРПОУ 26444970 (71503, Запорізька область, м. Енергодар, а/с306)
про стягнення заборгованості за договором поставки, - 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.12.2019 у справі №908/2614/19 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО Укренерго" до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", з відповідача на користь позивача стягнуто 5 222 грн. 24 коп. - 3% річних, 1921,00 грн. - витрат зі сплати судового збору.
18.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО Укренерго" надійшла заява (вих. № 547 від 16.12.2019) про ухвалення додаткового рішення у справі №    908/2614/19, якою заявник просив стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 10411,82 грн -судових витрат на професійну правничу допомогу та 111,36 грн -     витрат на оплату послуг поштового зв`язку за надсилання відповідачеві копії позовної заяви, заяви про зменшення розміру позовних вимог та доданих до них документів в сумі.    
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.12.2019 у справі №908/2614/19 стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО Укренерго"            10411 грн.             82 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 111 грн. 36 коп. витрат на послуги поштового зв`язку.
Приймаючи рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 411,82 грн., суд першої інстанції дійшов висновку що вони є доведеними, підтверджений належними доказами та  співмірними, оскільки відповідають обсягу наданих послуг та витраченому адвокатом часу, складності справи та ціні позову. 
Витратиз оплати послуг поштового зв`язку в розмірі 111,36 грн., є безпосередньо пов`язаними із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, їх розмір підтвердженл в повному обсязі, а тому також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. 

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"    подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2019 у справі №908/2614/19 та ухвалити нове додаткове рішення про часткову відмову у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Позивач не погоджується з додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.12.2019 року у справі №908/2614/19 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що в цій частині  рішення підлягає частковому скасуванню, як прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального права (статей 126, 129, 244 ГПК України).
Апеляційна скарга обґрунтована, тим що заява ТОВ «НВО УКРЕНЕРГО» про ухвалення додаткового рішення в справі № 908/2614/19 вих. № 547 від 17.12.2019 у двох примірниках була направлена на адресу Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом», яка розташована в м. Києві, при цьому один примірник заяви адресований до ДП «НАЕК «Енергоатом», м. Київ, другий - до ВП АЕМ, м. Енергодар, відповідні адреси зазначені відправником на конвертах, але обидва примірники були відправлені поштою до ДП «НАЕК «Енергоатом», м. Київ (що підтверджується копіями конвертів, в яких вони були отримані, а також інформацією з розділу «Трекінг» офіційного сайту «Укрпошти» щодо відстеження поштових відправлень № 6900506631583 та № 6900506631591, https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), та контактними номерами адресата зазначено контактний номер представника відправника ( НОМЕР_1 ). Це позбавило відповідача можливості надати до суду свої заперечення проти заяви, оскільки відповідачем по справі є ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП АЕМ, всі матеріали та інформація по справі знаходяться саме у ВП АЕМ, розташованому в м. Енергодарі Запорізької області.
Обидва примірники заяви надійшли до ВП АЕМ лише 28.12.2019 супровідним листом Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» № 10-17/2005 від 21.12.2019 (вхідний ВП АЕМ № 5895 від 28.12.2019).
Рішення Господарського суду Запорізької області від 12.12.2019 у даній справі було прийнято у відкритому судовому засіданні, проте розгляд заяви про розподіл судових витрат господарським судом в порушення положень частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України було здійснено 26.12.2019 без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи. Вказане, позбавило ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП АЕМ можливості заявити заперечення проти заяви та/або клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано обставини, зазначені в частині 4 статті 126 ГПК України, а саме: 
- складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціну позову.
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи відсутність у заяві про ухвалення додаткового рішення належного обґрунтування витрат на оплату послуг адвоката, незазначення факторів, які бралися до уваги під час визначення розміру його винагороди, апелянт вважає, що розмір витрат, заявлений позивачем та стягнутий судом, не може вважатися розумно обґрунтованим та підтвердженим, в зв`язку з чим відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України скаржник просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО Укренерго" не надало відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважності причин пропуску цього строку, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2020 апеляційну скаргу було залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2020 поновлено строк на апеляційне оскрження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2019 у справі №908/2614/19. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Представництво позивача в суді здійснювалось адвокатом Стеценком Артемом Вікторовичем (свідоцтво         про право на зайняття адвокатською діяльністю серія № 413 від 04.06.2008, ордер на надання правової допомоги серії АР № 1003181 від 19.09.2019) згідно укладеним між ТОВ «НВО Укренерго» та адвокатом договором про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2019.
В Акті приймання-передачі наданих за договором послуг від 16.12.2019, копію якого додано до заяви про ухвалення додаткового рішення, викладено опис наданих адвокатом послуг і вказано їх вартість 10411,82 грн.
Розмір понесених витрат на оплату послуг поштового зв`язку за надсилання на адресу відповідача (ДП «НАЕК «Енергоатом»,    ВП «Атоменергомаш»)    копій позовної заяви вих.№445 від 20.09.2019, заяви про зменшення розміру позовних вимог     вих. № 439 від 20.11.2019 та доданих до них документів, в сумі 111,36 грн. підтверджується фіскальними чеками від 20.09.2019 та від 21.11.2019, які додано позивачем до вказаних заяв і залучено до матеріалів справи.         
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав про те, що судові витрати, крім судового збору, не підтверджені документально, тому просив відмовити у їх стягненні.         
Клопотання щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, від відповідача не надійшло.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як вбачається з тексту позовної заяви попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи додано до позовної заяви (а.с. 9).
В додатку № 2 до позовної заяви наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи (а.с. 16).
Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката визначені у розмірі 13 831,20 грн (пункт 3), а витрати на пересилання поштової кореспонденції у розмірі 300,00 грн (пункт 4).
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що позивачем дотримані вимоги частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу щодо подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до змісту Опису вкладення в цінний лист (а.с.11) та накладної Укрпошти № 6900505955369 (з.с. 11), позивач 29.09.2019р. спрямував на адресу відповідача: 01032 м.Київ вул. Назарівська буд.3  в тому числі і позовну заяву.
Відповідач отримав вищезазначену позовну заяву належним чином і подав до Господарського суду Запорізької області відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити ТОВ «НВО УКРЕНЕРГО» у стягненні судових витрат, окрім стягнення судового збору пропорційно до задоволених вимог (а.с. 43-45).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 1, 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як вбачається зі змісту ухвали суду першої інстанції про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті судове засідання призначено на 15 годину 00 хвилин 12.12.2019р. Явка в судове засідання уповноважених представників учасників справи визнана обов`язковою.
Відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів доходить висновку, що розгляд заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, суд першої інстанції мав розглядати за правилами загального позовного провадження, з повідомленням сторін про час і місце розгляду справи.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні процесуальні документи, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції рішення відносно порядку розгляду заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1,2, пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, не призначивши розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в тому ж  тому самому порядку, що й судове рішення, суд першої інстанції порушив принцип змагальності і позбавив відповідача можливості заявити відповідне клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, обов`язок доведення неспіврозмірності яких покладено саме на нього.
Відповідно до частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України,     розгляд справи (питання) господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою є порушенням норм процесуального права і обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
З урахуванням вище встановлених порушень норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги і наявності підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення щодо розподілу судових витрат.
Обґрунтовуючи неспіврозмірність заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідач посилається на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за продукцію поставлену за письмовим договором однією партією, а тому  справа є нескладною та не має будь-якого особливого значення для сторін. Крім того, в позовній заяві зазначено недостовірну інформацію про те, що ВП АЕМ взагалі не здійснив оплату за поставлену продукцію,в той час, як на час подання позовної заяви та до початку розгляду справи ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» здійснив оплату поставленої продукції:
- платіжним дорученням № 2509 від 22.07.2019 сплачено 247 513,57грн.;
- платіжним дорученням № 3379 від 27.09.2019 сплачено 200 000 грн.
Залишок вартості продукції, що залишився несплаченим, складав 252 294,63 грн.
Відповідно до тексту позовної заяви вих. № 445 від 20.09.2019р., станом на 19 вересня 2019року розмір основної заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 20/05/20 від 28.02.2019р. становив 699    808,20 грн (а.с. 8-9), в зв`язку із чим, колегія суддів визнає частково обґрунтованими доводи відповідача щодо невідповідності наведених в позовній заяві даних фактичним обставинам справи.
Крім цього, апелянт зазначає про наступні невідповідності часу, заявленого в акті приймання - передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги адвокатом від 16.12.2019р (а.с. 124):
- підготовка та направлення на адресу ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» адвокатського запиту вих. № 315 від 01.07.2019 про надання інформації та копій документів, в той час, як датою надання послуги зазначено 03.07.2019. При цьому будь-яке зазначення про те, яким чином послуги із складання документа, датованого 01.07.2019, були надані 03.07.2019, в матеріалах справи відсутні, а час складання запиту (4 години), на підставі чого його вартість визначена в розмірі 3073,6 грн є завеликою для складання документа такого типу.
- підготовка та подання до господарського суду Запорізької області позовної заяви про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» заборгованості за договором поставки № 20/05/20 від 28.02.2019 зайняла 6 годин, в зв`язку із чим загальна вартість даної послуги склала 4    610,40 грн.
- підготовка заяви про зменшення розміру позовних вимог в справі зайняла у представника позивача 3 години, але необхідність у підготовці такої заяви, за твердженнями відповідача була викликана саме тими порушеннями під час складання позовної щодо добросовісної поведінки, про які йшла мова раніше.
Відповідно до ч. 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат ї вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вищий господарський суд України у пункті 11 листа від 14.12.2007 року № 01-8/973 «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права» зазначив, що суд може обмежити розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Зі змісту наведених приписів вбачається, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти проти України» пункт 80, суд зазначав, що відповідно  до  практики  Суду  заявнику  відшкодовуються тільки  ті  судові  витрати,  які  були  доведені,  що  вони  були необхідними  та  фактично понесеними,  а також обґрунтованими щодо розміру; від 10 грудня 2009 року «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36)
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу:
«…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
В матеріалах справи є наявним Рахунок № 27 від 16.12.2019р. за яким на рахунок НОМЕР_2 (установа банку не зазначена) платник ТОВ «НВО Укренерго» мало перерахувати 10    411,82 грн з призначенням платежу «гонорар за договором про надання правничої (правової)допомоги адвокатом від 01 липня 2019року» (а.с. 125)
Відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 01.07.2019р. (а.с. 29-30), за надання послуг, зазначених у пункті 1.2 Договору, Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатові гонорар в розмірі 40 (сорока) відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому Адвокатом надаються послуги, за одну годину роботи Адвоката (представництво в суді та інша правнича допомога, пов`язана зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів, досудове врегулювання спору, тощо) (пункт 3.1)
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.        
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недоведеності обґрунтованості понесених ТОВ «НВО Укренерго» витрат з отримання від адвоката Стеценко А.В. послуг на правничу допомогу, а тому висновок суду першої інстанції щодо доведеності розміру витрат на професійну правничу допомогу, підтвердження їх належними доказами і співрозмірного є передчасним.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
18.12.2019р. в канцелярії Господарського суду Запорізької області зареєстровано заяву представника позивача адвоката Стеценко А.В. про ухвалення додаткового рішення вих. № 547 від 17.12.2019р. (а.с. 119-123), яка була надіслана на адресу суду першої інстанції поштовим відправленням 6900506631613, яка прийнято Укрпоштою до відправлення 17.12.2019р. (а.с. 129).  
Разом з тим, про наявність наміру подати докази несення витрат на правничу допомогу, представник позивача не заявляв до закінчення судових дебатів про що свідчіть відсутність посилань на такі заяви у протоколі судового засідання (а.с. 110, 112) і відсутність письмових зауважень на протоколи судових засідань, які у разі незгоди з ними, після ознайомлення з матеріалами справи 16.12.2019р. (а.с. 117), мав подати адвокат Стеценко А.В. у відповідності до приписів   статті 224 Господарського процесуального кодексу України.
Оскільки вимоги процесуального закону, визначені абзацом другим частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не були дотримані представником позивача, а доказів проведення операції з перерахування коштів на рахунок НОМЕР_2 , який визначено в рахунку Рахунок № 27 від 16.12.2019р. або будь-якої іншої операції з передачі коштів адвокату Стеценко А.В. від ТОВ «НВО Укренерго» суду не надано, заява представника позивача адвоката Стеценко А.В. про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може  в тому числі з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Позивачем були понесені витрати на оплату послуг поштового зв`язку за надсилання копій позовної заяви та доданих до неї документів на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» в сумі 25, 48 грн (а.с. 11) та ВП «Атоменергомаш» ДП « НАЕК» Енергоатом» в сумі 19,48 грн. (а.с. 12), за надсилання копій заяви про зменшення розміру позовних вимог на адресу адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» в сумі 36, 20 грн. (а.с. 107)  та ВП «Атоменергомаш» ДП « НАЕК» Енергоатом» в сумі 30, 20 грн. (а.с. 108), що підтверджується відповідними фіскальними чеками доданими до позовної заяви та заяви про зменшення розміру позовних вимог.
Оскільки під час винесення рішення у справі 12.12.2019р. питання про відшкодування вищезазначених витрат, які відповідно до пункту 4 частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу є витратами,   пов`язаними з розглядом справи і про їх відшкодування позивач заявляв подаючи позовну заяву, витрати зі сплати послуг поштового зв`язку у розмірі 111, 36 грн, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи і порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 у справі №904/4496/19 скасуванню з ухваленням нового рішення.
Відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.11.2019р. про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду по суті,    судом визначено, що предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення 5 222 грн. 24 коп - основного боргу та 3% річних.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
За приписами ч.10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2019 у справі №908/2614/19 - задовольнити.
Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2019 у справі №908/2614/19 - скасувати.
Ухвалити нове рішення:
Заяву адвоката Стеценко А.В. про про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/2614/19 залишити без розгляду.
Стягнути з Державного підприємства    Національна атомна енергогенеруюча компанія    Енергоатом, код ЄДРПОУ 24584661 (01011, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі Відокремленого підрозділу    Атоменергомаш    Державного підприємства    Національна атомна енергогенеруюча компанія    Енергоатом,    код ЄДРПОУ 26444970 (71503, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю    НВО Укренерго, код ЄДРПОУ 41793267 (69096, м. Запоріжжя, вул. Байрачна, буд. 7) витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 111 (сто одинадцять) грн. 36 коп.
Доручити Господарському суду Запорізької області видачу наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 3 ч. 2    ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                            М.О. Дармін 

Суддя                                                                                                   О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                     С.Г. Антонік