УХВАЛА

29 квітня 2020 року 
Київ
справа №160/7743/19
адміністративне провадження №К/9901/10696/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенко М.М.
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року
у справі № 160/7743/19
за позовом  ОСОБА_1  
до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

установив:

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу було повернуто позивачу з підстав визначених пунктом першим частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Положеннями пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, виходив з того,    що у встановлений суддею-доповідачем строк позивачем не усунуто недоліки.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вищенаведеним висновком, враховуючи наступне.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надіслання на адресу Третього апеляційного адміністративного суду: належних доказів, які підтверджують неможливість сплатити судовий збір або документу про сплату судового збору; апеляційної скарги оформленої відповідно до вимог    статті 296 КАС України, з урахуванням приписів ч. 1    ст. 315 КАС України, та її копій відповідно до кількості учасників справи. 
У строк встановлений судом скаржник звернувся з заявою про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, в якій, зокрема, просив звільнити від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, у зв`язку з тяжким майновим станом. На підтвердження наведених доводів, позивачем подано довідку Управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривий Ріг від 02.01.2020 року №43 про щомісячну компенсаційну виплату по догляду за інвалідом І групи, з якої вбачається, що за період з січня 2018 року по грудень 2019 року розмір доходу склав 764,56 грн. 
При цьому, довідка управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривого Рогу про призначення та виплату щомісячної компенсації не є достатнім доказом, на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником надано не убло.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що доводи скаржника не свідчать про неможливість сплатити судовий збір і не є підставою для звільнення від сплати суму судового збору.
Враховуючи положення статей 298, 169 КАС України     та те, що недоліки у встановлений строк усунені не були, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо повернення апеляційної скарги.
Обґрунтування касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій доводів та не спростовують висновків останніх.
Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року.
2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                         О.О. Шишов  

Судді                                                                                      І.В. Дашутін

 М.М. Яковенко