П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/4388/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Маслоід О.С.  
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
05 травня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року  (ухвалене 28.01.2020 у м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду  з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду в м. Вінниці про:
- визнання протиправним і скасування рішення відповідача № 905090163234 від 06.11.2019 року про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу»; 
- зобов`язання відповідача зарахувати у стаж державної служби позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» час військової служби та час роботи на посадах прокурорів і судді; 
- зобов`язати відповідача призначити позивачеві з 01.11.2019 року згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» пенсію у розмірі 60% сум заробітної плати, які вказані в довідках Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 30.10.2019 року за №1.1/243 та 10.1/244.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2020 позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області № 905090163234 від 06.11.2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України «Про державну службу».
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати у стаж державної служби ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», час військової служби та час роботи на посадах прокурорів і судді;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу», за наслідками чого прийняти вмотивоване рішення, з урахування правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2020 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України № 3723 (далі - Закон № 3723-XII), яким передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців. Так, на призначення пенсії за цим Законом можуть розраховувати дві категорії осіб: 1) державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом, обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 ЗУ «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України.; 2) особи, які на день набрання чинності ЗУ «Про державну службу» мали не менш як 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 ЗУ «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016 року. Більш того, з 01.06.2015 року не здійснюються ні призначення, ані перерахунки пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, оскільки норми, які регулювали питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів, скасовані. Згідно документів в пенсійній справі та наданої трудової книжки позивач працював з 09.11.1978 року по 12.08.1998 та з 27.05.2005 року по 27.09.2006 року на прокурорських посадах; з 13.08.1998 року по 14.10.1999 року - на посаді судді (ранги, як державним службовцям не встановлювались), з 15.10.1999 року по 26.05.2005 року - на посаді державної служби, з 01.09.1973 року по 23.06.1978 рік - навчання в юридичному вузі; з 04.05.1971 року по 06.05.1973 рік - військова строкова служба. Військова служба, навчання в юридичному вузі, робота на прокурорських посадах, на посаді судді не зараховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки за цими посадами не встановлено ранг державного службовця. Таким чином, оскільки стаж, який дає право на такий вид пенсії, позивача становить 5 років 07 місяців 13 днів, йому було відмовлено в призначенні пенсії за відсутності необхідного стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу».
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 04.06.2006 отримує пенсію за вислугу років як колишній працівник прокуратури.
31.10.2019 позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням перевести його на пенсію за вислугою років згідно ЗУ «Про державну службу», до якої додав паспорт, трудову книжку та документи про стаж.
Рішенням №905090163234 від 06.11.2019 відповідач відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Відмова мотивована відсутністю необхідного стажу державної служби, адже на призначення пенсії за цим Законом можуть розраховувати дві категорії осіб: 1) державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом, обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 ЗУ «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України.; 2) особи, які на день набрання чинності ЗУ «Про державну службу» мали не менш як 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 ЗУ «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016 року.
Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не врахував до стажу позивача вказані періоди, відповідно позовні вимоги у частині визнання протиправним рішення відповідача № 905090163234 від 06.11.2019 року про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком згідно ЗУ «Про державну службу» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Водночас, заявивши позовні вимоги про скасування спірного рішення та зобов`язання відповідача вчинити дії, позивачем обрано невірний спосіб захисту, у той час як для належного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати у стаж державної служби ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», час військової служби та час роботи на посадах прокурорів і судді та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу».
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині задоволення позову та враховує наступне.
Статтею 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення"  передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Згідно з п. 2 р. XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність     Закон № 3723-ХІІ, окрім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу, якими передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до  ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.
На призначення пенсії за  Законом № 889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад, віднесених до категорії посад державних службовців (ст. 37 Закону № 3723-ХІІ), можуть розраховувати дві категорії осіб: державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених  ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, та які мають на день набрання чинності Законом № 889-VIII не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених   ст. 25 Закону №3723-ХІІ  та актами Кабінету Міністрів України. 
Відповідно до ст. 1 Закону №3723-ХІІ державна служба в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Згідно зі статтею 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.
За приписами ст. 25 Закону №  889-VIII  на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для жінок не менше 20 років. У тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців. А також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.
Стаття 25 вказаного Закону визначає класифікацію посад та встановлено перелік категорій посад державних службовців, який не є вичерпним, оскільки встановлено віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до ч. 3 даної статті віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. 
Відповідно до п. 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283, втратив чинність 01.05.2016 року), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно п. 2 Порядку Порядок № 283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах державних службовців в державних органах, передбачених у     ст.25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.
Відповідно до п. 2 абз. 4 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.
Згідно п. 3 абз. 4 Порядку № 283 до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Аналіз наведених норм свідчить, що пенсія є однією з форм соціального захисту. Держава гарантує кожному виплату пенсії за умови наявності відповідного стажу роботи. При цьому, законодавець передбачив право особи обирати пенсію. Тобто навіть після того, як особі вже призначена пенсія, вона може перейти на інший вид пенсії.
Відповідач пояснив, що військова служба, робота на прокурорських посадах та на посаді судді не була зарахована до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки за цими посадами не встановлено ранг державного службовця.
Однак, як обґрунтовано відзначив суд першої інстанції, вказаними нормативними актами прямо передбачено, що служба у Збройних Силах, робота в органах прокуратури та на посаді судді зараховуються до стажу державної служби.
Втрата чинності Порядком № 283 у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 року постановою Кабінету Міністрів України  № 229 нового Порядку (далі - Порядок № 229), не має значення, так як його норми були чинними на час здобуття позивачем стажу державної служби.
Згідно п. 6 Порядку № 229  і п. 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
При цьому, як Порядок № 283 у п. 2 абз. 4, так і чинний на теперішній час Порядок № 229 у п. 4 абз. 6 передбачає, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах прокурорів.
Відтак, суддя, на якого поширюється дія положень ст.1, 2 Закону № 3723-ХІІ, є державною службовою особою, який здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів. 
Відповідно до чинного законодавства, діючим на час здобуття позивачем трудового стажу, його служба в Збройних Силах, а також робота на прокурорських посадах та на посаді судді, включались до стажу державної служби, і подальша втрата чинності Порядком № 283 і Законом  № 3723-ХІІ не має значення для призначення позивачу пенсії державного службовця, адже Закон № 889-VIII  у п. 8 р. XI Прикінцевих та Перехідних положень прямо передбачає, що в питанні обчислення стажу державної служби, необхідно керуватись нормами, які діяли на той час.
Крім того, необхідно врахувати, що позивач звертався до відповідача із проханням про переведення його на пенсію за вислугою років згідно ЗУ «Про держану службу». В свою чергу, відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за віком.
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення відповідача №905090163234 від 06.11.2019 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком згідно ЗУ «Про державну службу».
Також апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що для належного відновлення та захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати у стаж державної служби ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», час військової служби та час роботи на посадах прокурорів і судді та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу».
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Мацький Є.М.